ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/764/25

Головуючий у першій інстанції Парфененко О. Я.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1447/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 у розмірі 29 600 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №05.08.2024-100001746 шляхом підписання позичальником електронним цифровим підписом пропозиції на укладення кредитного договору (оферти) і заявки на отримання кредиту.

Позивач зазначав, що відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн, строком на 98 днів, процентна ставка фіксована у розмірі 1,5% за день користування.

Указував, що товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі 10 000 грн шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідачки, проте відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 10.11.2024 у неї утворилась заборгованість у розмірі 29 600 грн, з яких:

- 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 12 600 грн заборгованість за процентами;

- 2 000 грн заборгованість за комісією;

- 5 000 грн заборгованість за неустойкою.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 23 100 грн заборгованості за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024, яка станом на 10.11.2024 складається з: 10 000 грн заборгованості за тілом кредиту; 12 600 грн заборгованості за процентами; 500 грн комісії.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» 1890,45 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 05.09.2025 заяву представника відповідачки Грушко З.В. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 1 320 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та залишити позовну заяву без розгляду, стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати в судах першої та апеляційної інстанцій, як компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 19.06.2025 суд у порушення принципу рівності сторін, принципу змагальності та принципу правової визначеності - не залишив позов без розгляду з підстав пропуску позивачем процесуального строку встановленого ухвалою на усунення недоліків, ухвалив судове рішення по суті справі.

Відповідачка зазначає, що ухвалюючи рішення по суті справи після залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції не постановив ухвалу, у порушення положення частин дванадцятої статті 187 ЦПК України, при цьому поставивши відповідача у невизначеність, адже на момент розгляду справи судом по суті була відсутня ухвала передбачена ч.12 ст. 187 ЦПК України.

Указує, що ухвалюючи рішення по суті суд не врахував, що умови договору №05.08.2024-100001746 від 05.04.2025 щодо встановлення відсотків за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом є нікчемними, адже суперечать правилам, що містяться в імперативних приватно-правових нормах, а саме у ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Звертає увагу суду на те, що нею понесені судові витрати при поданні апеляційної скарги, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу, яку відповідач бажає стягнути з позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд першої інстанції виходив з того, що докази, які подав позивач, підтверджують, що між позивачем і відповідачкою був укладений кредитний договір, відповідачка отримала кредит, користувалася кредитними коштами та не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість.

З висновком районного суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором апеляційний суд погоджується, проте колегія суддів не погоджується з визначеним до стягнення розміром заборгованості, з огляду на наступне.

У справі встановлено, що 05.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №05.08.2024-100001746 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою електронного підпису позичальника - одноразового ідентифікатора, отриманого позичальником в sms-повідомленні на її фінансовий номер Е283 (а.с. 10-16).

Відповідно до п. 1.1 пропозиції про укладення кредитного договору (а. с. 10-13) дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченим Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України.

Підписання споживачем даної пропозиції (оферти) передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту (п. 1.13 пропозиції про укладення кредитного договору).

За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (п. 3.1 пропозиції про укладення кредитного договору).

Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор (п. 3.2 пропозиції про укладення кредитного договору).

Пунктом 3.3 пропозиції про укладення кредитного договору передбачено, що дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

Згідно з п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-6631.

Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) підписана ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е283 (а. с. 10-13).

05.08.2024 за допомогою електронного підпису позичальника - одноразового ідентифікатора для підписання кредитного договору Е283 ОСОБА_1 підписала заявку до кредитного договору №05.08.2024-100001746, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 05.08.2024 за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 13-14).

За умовами заявки кредитного договору №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 ОСОБА_1 надано кредит на таких умовах:

1. Дата надання/видачі кредиту 05.08.2024;

2. Сума кредиту 10 000 грн.;

3. Строк, на який надається кредит 98 днів з дати його надання;

4. Дата повернення (виплати) кредиту 10.11.2024;

5. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту;

6. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена;

7. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку;

8. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку;

9. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1,49% = (14600/10000) / 98 х 100%;

10. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом, залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді;

11. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 500 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

Відповідно до п. 17, 18 заявки кредитного договору №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 неустойка: 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми. Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом.

У заявці кредитного договору №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 ОСОБА_1 зазначила реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даними та наступними договорами: 5168-74ХХ-ХХХХ-6631.

05.08.2024 за допомогою електронного підпису позичальника - одноразового ідентифікатора для підписання кредитного договору Е283 ОСОБА_1 підписала відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №05.08.2024-100001746 (кредитної лінії) (а.с. 14 - 15) та додаток до кредитного договору №05.08.2024-100001746 (кредитної лінії) від 05.08.2024 інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 (а.с. 15 зворот - 16).

Окрім того, 05.08.2024 за допомогою одноразового ідентифікатора А283 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 16 зворот - 18).

Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.02.2025 №1-2802 між підприємствами ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до зазначеного договору було успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 05.08.2024 15:38:38 на суму 10 000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту №05.08.2024-100001746 (а.с. 19).

Відповідно до листа АТ КБ «Приват Банк» від 17.05.2025 № 20.1.0.0.0/7-250516/35754-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 (а.с. 58).

Згідно з випискою АТ КБ «Приват Банк» за договором № б/н з рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_1 05.08.2024 їй було перераховано 10 000 грн, деталі операції IPAY_CREDIT_MC1, Banderu 9 (а.с. 58 зворот).

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 29 600 грн, з яких: 10 000 грн основний борг, 12 600 грн проценти; 500 грн комісія; 5 000 грн неустойка; 1 500 грн додаткова комісія (а. с. 7).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Як слідує з матеріалів справи, кредитний договір № 05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Його підписано ОСОБА_1 05.08.2025 з використанням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е283.

Крім того, у договорі сторони погодили суму кредиту 10 000 грн, строк кредиту 98 днів з дати його надання, процентну ставку «Стандарт» 1,5% за 1 день користування та процентну ставку «Економ» 1% за 1 день користування.

За вказаних обставин, колегія суддів уважає встановленим факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» кредитного договору № 05.08.2024-100001746 від 05.08.2024, що не заперечується самою відповідачкою.

Факт перерахування відповідачці коштів в розмірі 10 000 грн підтверджується випискою за договором № б/н з рахунку ОСОБА_1 за карткою № НОМЕР_1 .

При укладенні кредитного договору відповідачка сама надала відомості, які її ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер телефону, номер банківської картки. Саме на вказаний нею номер телефону позивачем було направлено одноразовий ідентифікатор, яким відповідачка скористалася, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. При цьому кошти були перераховано на зазначену позичальником картку.

Отже, TOB "Споживчий центр" виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.

У кредитному договорі сторони обумовили, що розмір процентів за користування кредитом становить 1,5% в день за процентною ставкою «Стандарт» та 1% в день за процентною ставкою «Економ»; строк кредиту становить 98 календарних днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.

Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Колегія суддів враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено 05.08.2024, тобто після набрання чинності Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір №05.08.2024-100001746 укладено між сторонами 05.08.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%, що не було враховано районним судом.

Отже, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №05.08.2024-100001746 від 05.08.2024 за процентами становить 9 800 грн (10 000 грн х 1% х 98).

З огляду на вищевикладене, визначена до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за процентами підлягає зменшенню з 12 600 грн до 9 800 грн.

При цьому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незалишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем процесуального строку, встановленого ухвалою на усунення недоліків від 02.06.2025.

Так, ухвалою Менського районного суду від 02.06.2025, якою позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» залишено без руху, розгляд справи призначено на 09:00 19.06.2025. Станом на час ухвалення оскаржуваного рішення позивачем виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху.

Колегія суддів звертає увагу, що непостановлення судом першої інстанції у порядку частини дванадцятої статті 187 ЦПК України ухвали про продовження розгляду справи в силу ч. 3 ст. 376 ЦПК України не є процесуальним порушенням, яке є обов`язковою підставою для скасування законного по суті рішення.

Зважаючи на наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19.06.2025 в частині визначеної до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за процентами і загальної суми заборгованості за кредитним договором підлягає зміні, шляхом зменшення заборгованості за процентами з 12 600 грн до 9 800 грн, а загального суми заборгованості з 23 100 грн до 20 300 грн.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на суму 20 300 грн, що становить 68,58 % від суми позову, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню 1 661,28 грн (2 422,40 грн х 68,58%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, а тому рішення суду в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судового збору підлягає зміні шляхом зменшення цієї суми з 1 890,45 грн до 1661,28 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги на суму 2 800 грн, що становить 12,12 % від оскаржуваної суми, з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 440,39 грн (3 633,60 грн х 12,12%) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції, оплата якого підтверджена квитанціями (а.с. 121 зворот, 127 зворот).

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 року в частині визначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сум заборгованості за процентами, загальної заборгованості за кредитним договором, судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору змінити, зменшивши розмір заборгованості за процентами з 12 600 грн до 9 800 грн, розмір загальної заборгованості за кредитним договором з 23 100 грн до 20 300 грн, а розмір судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору з 1 890 грн 45 коп. до 1 661 грн 28 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 440 грн 39 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко