Номер провадження: 22-ц/813/1371/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №947/30519/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2024 року у складі судді Бескровного Я.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 25 вересня 2023 року до суду з вищеназваним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просила визнати право власності на:

житловий будинок площею 467 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,0031 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,0344 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,0153 га, за адресою: АДРЕСА_1 ;

розподілити судові витрати (а.с.1-6).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_3 відзив не подала, в судовому засіданні позов визнала (а.с.66-68).

Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що 29 червня 1984 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , шлюбні стосунки припинено у 2017 році, шлюб розірвано 15 вересня 2017 року. У період шлюбу з 28 грудня 2002 року по 21 червня 2006 року в інтересах сім`ї за спільні кошти подружжя за договорами купівлі-продажу придбали земельні ділянки площею 0,0344 га, 0,0031 га, 0,0153 га, що розташовані в АДРЕСА_1 ; на земельних ділянках за спільні кошти подружжя збудували житловий будинок площею 467 кв.м. Судовим рішенням у справі №520/10995/17 вказане майно визнано спільною сумісною власністю подружжя та поділене. Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , подачею даного позову сприяє ОСОБА_3 у невиконанні судового рішення у справі №520/11611/18 про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном (а.с.54-56).

Позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано відповідь на відзив (а.с.61-63).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.88-89).

Висновок суду мотивовано обранням неналежного та неефективного способу захисту.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.92-97).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у 2000, 2002, 2006 роках було укладено три договори комісії на купівлю земельних ділянок, на виконання яких ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) та в її інтересах придбала три земельні ділянки, кошти на придбання земельних ділянок надала ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 , що підтверджено розписками. За вимогою комітента комісіонер був зобов`язаний передати комітенту право власності на земельні ділянки оформленням договорів дарування. Крім того, ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) фінансувала будівництво житлового будинку, передавши ОСОБА_3 грошові кошти, що підтверджено розпискою. Земельні ділянки як набуті на підставі договорів купівлі-продажу, були зареєстровані на ОСОБА_3 , при здійсненні купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 діяла тільки в своїх інтересах, замовником будівництва житлового будинку була ОСОБА_3 . Ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги обставини, встановлені судовим рішенням у справі №520/10995/17. Оскільки земельні ділянки куплені, житловий будинок побудований на кошти ОСОБА_1 , то за договорами комісії є власністю ОСОБА_1 як комітента.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_1 просить визнати право власності земельну ділянку площею 0,0031 га, земельну ділянку площею 0,0344 га, земельну ділянку площею 0,0153 га та збудований на цих земельних ділянках житловий будинок площею 467 кв.м; що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2020 року в справі №520/10995/17, зміненим в частині постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набуте у період шлюбу майно, зокрема:

земельну ділянку площею 0,0344 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , набуту на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.;

земельну ділянку площею 0,0031 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , набуту на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 червня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.;

земельну ділянку площею 0,0153 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , набуту на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 червня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.;

незавершений будівництвом та не зданий в експлуатацію житловий будинок загальною площею 467 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

поділено дане нерухоме майно як майно подружжя із визнанням за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 права власності за кожним на 1/2 частку вказаного майна (а.с.166-170).

Справа №520/10995/17 в касаційному порядку не переглядалась.

Позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 , яка є дочкою ОСОБА_3 , заявила з підстав того, що земельні ділянки придбавались ОСОБА_3 (комісіонер), яка на підставі договорів комісії діючи за дорученням ОСОБА_1 (комітента) уклала договори купівлі-продажу за рахунок та в інтересах ОСОБА_1 (комітента); що житловий будинок на вказаних земельних ділянках збудований на грошові кошти ОСОБА_1 .

Додані до позову договори комісії на купівлю земельних ділянок складені у простій письмовій формі, на підтвердження передачі грошових коштів надано розписки.

При цьому, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу земельних ділянок не містять посилань на договори комісії, покупцем земельних ділянок у договорах купівлі-продажу вказана ОСОБА_3 . Судовим рішенням у справі №520/10995/17 земельні ділянки та незавершений будівництвом і не введений в експлуатацію житловий будинок визнано майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та поділено між подружжям.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції правильно виходив з того, що право, яке ОСОБА_1 вважає наявним, обґрунтовуючи правовідносинами з договорів комісії та передачі грошових коштів по розписках, не підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

Правові підстави для ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Справа в провадженні суду першої інстанції з вересня 2023 року, суду апеляційної інстанції з травня 2024 року, призначалась до розгляду на 05 червня 2025 року, 26 червня 2025 року, 23 жовтня 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…» через електронний кабінет та повідомленням у додатку «Viber». На 23 жовтня 2025 року учасники справи повідомлені завчасно, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 23 жовтня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова