УХВАЛА

22 грудня 2025року

м. Київ

справа № 524/9914/24

провадження № 61-15880ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Близнюк Ігор Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 232 852,00 грн, а саме: на підставі договору факторингу № 24.05/2024 в сумі 172 480,00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 24 500,00 грн, заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором - 118 580,00 грн та процентів за 60 календарних днів нарахованих позивачем - 29 400,00 грн; на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф в сумі 60 372,00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) - 15 000,00 грн, заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором - 27 462,00 грн та проценти за 60 календарних днів нарахованих позивачем 17 910,00 грн; вирішити питання про розподіл судових витрат.

19 березня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області ухвалив рішення, яким відмовив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» подало апеляційну скаргу.

Полтавський апеляційний суд постановою від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задовольнив частково. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від

19 березня 2025 року скасував та ухвалив у справі нове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість: на підставі договору факторингу № 24.05/2024 в сумі 132 300,00 грн, що складається з тіла кредиту - 24 500,00 грн та відсотків - 107 800,00 грн; на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф в сумі 42 462,00 грн, що складається з тіла кредиту - 15 000 грн та відсотків - 27 462 грн; а загалом -174 762,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, сформовану його представником Близнюком І. В. в системі «Електронний суд», в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Залишити без змін постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2025 рокуу частині відмови у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 232 852,00 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Достатніх аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства, заявником не наведено.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваним судовим рішенням.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалене в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Близнюк Ігор Володимирович, на постанову Полтавського апеляційного суду від

03 грудня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов