Справа № 373/1778/25
Номер провадження 2/373/1040/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

Представник позивача за довіреністю Котова С.М. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020 у розмірі 15000,00 грн. Також просила стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

30.12.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію» було укладено електронний кредитний договір №30.12.2020-100002615 шляхом ознайомлення та прийняття відповідачем Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яку він підписав електронним підписом (ЕП) з використанням одноразового ідентифікатора, а також так само підписав Заявку кредитного договору та відповідь про прийняття пропозиції (акцепт), які у своїй сукупності складають зміст та основні умови кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн на споживчі потреби зі строком користування 14 днів - з 30.12.2020 до 12.01.2021 та зі сплатою процентів у кінці строку в сумі 1400,00 грн, нарахованих за ставкою «Економ» - 2% в день.

Також договором передбачена пролонгація строку надання кредиту на той самий (первинний) строк (на 14 днів) та за тією ж відсотковою ставкою «Економ», за умови сплати позичальником усієї суми процентів в останній день первинного строку, на який надавався кредит, або пролонгованого строку (у випадку неодноразової пролонгації).

Окрім процентної ставки «Економ» (2% в день), яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків, Договором передбачена процентна ставка «Стандарт» (2,5 % в день), яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків у тому випадку, якщо проценти за користування кредитом не сплачені і кредит на кінець визначеного договором строку не повернуто.

За змістом позовної заяви обидві процентні ставки (2 % та 2,5%) в день взяті за основу при розрахунку кредитної заборгованості відповідача ОСОБА_1 .

Відповідач свої зобов`язання не виконував та у вказаний в договорі строк -12.01.2021 кредитні кошти в сумі 5000 грн не повернув, а також не сплатив визначені договором проценти (плату) за користування кредитом в сумі 1400 грн (за ставко 2% в день), а тому з 13.01.2021 розпочалось нарахування процентів на суму неповернутого кредиту за вищою ставкою - 2,5% в день до досягнення максимальної суми усіх нарахувань по процентам 10000,00 грн, як передбачено договором.

09.10.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» (первісний кредитор) та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (позивач) було укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14, за умовами якого ТОВ «Новий колектор» набув право вимоги до боржників, зазначених в Переліку, який переданий новому кредитору за Актом прийому-передачі (додаток №1). У реєстрі №1 згідно Переліку боржників, який первісний кредитор передав позивачу, значиться відповідач ОСОБА_1 , заборгованість якого за кредитним договором №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020 становить суму: 15000,00 грн, з яких: 5000 грн тіло кредиту; 10000 грн відсотки.

Після переходу права вимоги до позивача ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» відповідач жодного платежу на погашення заборгованості не здійснив, а тому позивач просить стягнути з відповідача загальну суму кредитної заборгованості 15000,00 грн.

Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою суду від 08.07.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

Відповідач на ухвалу суду про відкриття провадження не відреагував, відзиву на позовну заяву не подав, інших заяв та клопотань від нього до суду також не надходило, а тому судрозглянув справу за письмовими матеріалами, поданими позивачем, відповідно до положень ч. 2 ст. 191, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та оцінка доказів.

30.12.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» (кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 , який зареєструвалася в Інформаційній системі на вебсайті Товариства, було укладено кредитний договір № 30.12.2020-100002615, шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, які відповідач підписав за допомогою одноразового ідентифікатора (пароля) J917, що був надісланий йому на зазначений в заявці номер телефону НОМЕР_1 .

За змістом вступної частини Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) Кредитний договір складається з наступних електронних документів:

-пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), розміщеної на сайті кредитора;

-заявки, сформованої на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором;

-відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитора, яка підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті.

Позивачем надано роздруківки наведених вище електронних документів, які складають Кредитний договір №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020, укладений між ТОВ «Споживчий центр» та з відповідачем ОСОБА_1 (а.с.23-25, 36, 37-40).

На доведення факту прийняття відповідачем усіх істотних умов договору та його укладання на вебсайті товариства до позову долучено роздруківку «Підтвердження укладання кредитного договору» від 30.12.2020 о 10:46:54 (а.сс.36).

Перед укладанням кредитного договору, 30.12.2020 позивач надав відповідачу інформацію щодо умов кредитування та про вартість кредиту, надіславши йому в особистий кабінет Паспорт споживчого кредиту на заявлену суму кредиту 5000,00 грн, який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (кодом) J917. У цьому паспорті вказано, що загальні витрати за кредитом для споживача складають 1400,00 грн процентів, нарахованих за 14 днів строку кредитування, які разом з кредитом (5000,00 грн) сплачуються позичальником до 12.01.2021 (а.с. 26-27).

Порядок укладання договору та загальні умови кредитування викладені у Пропозиції кредитодавця про укладення кредитного Договору (оферта) від 30.12.2020, яка акцептована позичальником шляхом підписання Заявки та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) (а.с.37-40, 24).

Відповідно до п. 1.1 Договору (оферти) кредитор зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень п.4.1. Договору (оферта) позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) проценти за користування кредитом до дати, вказаної у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти, або до останнього дня пролонгованого строку; в) неустойка, яка може бути нарахована кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Відповідно до п. 5.3 Договору (оферти) позичальник надає згоду кредитору на передачу всіх прав і обов`язків кредитора іншим особам, в тому числі і тим, які можуть виникнути у майбутньому та/або після виконання зобов`язань сторонами.

Згідно з п. 7.1 Договору (оферти) у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою.

За змістом п.8.1 Договору (оферти) зазначений договір набирає чинності з дати отримання кредитором в інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця.

Згідно пункту 2.4. Договору (оферта) днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора.

Пунктом 11.1 Договору (оферти) до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст. 257, 259 ЦК України).

Відповідно до п 1.2 Договору (оферти) дата видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, а також Графік платежів, - встановлюються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.

Основні (істотні) умови кредитування викладені в Заявці кредитного договору №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020 та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які підписані позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором J917, та є невід`ємними частинами кредитного договору (а.с.23-25).

Так, за змістом Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), кредитодавець ТОВ «Споживчий Центр» надав позичальнику ОСОБА_1 кредит на таких умовах:

Сума кредиту 5000,00 грн;

Строк, на який надається кредит 14 календарних днів з дати надання;

Графік платежів: сума кредиту -5000,00 грн та проценти - 1400,00 грн сплачуються до 12.01.2021.

Пролонгація строку користування кредитом здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований (додатковий) строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку (тобто 14 днів) та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів за договором досягне 10000,00 грн.

В Заявці кредитного договору та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) передбачено застосування таких процентних ставок:

Фіксована процентна ставка «Економ» - 2 % за 1 день користування кредитом, застосовується протягом первинного (14 днів) та пролонгованого строків

Фіксована процентна ставка «Стандарт» - 2,5 % за 1 день від суми неповернутого кредиту, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків.

Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 881,64% річних, що у Паспорті споживчого кредиту та у п.2.8. Договору (оферти) також вказується як орієнтовна реальна річна процентна ставка за користування кредитом.

Також у згаданих документах зазначається, що витрати споживача за умови повернення кредиту в кінці строку, зазначеного в Графіку платежів тобто до 12.01.2021 складатимуть 1400,00 грн, що є процентами, нарахованими за ставкою 2% в день за 14 днів строку, на який надається кредит. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням максимальної кількості пролонгації строку користування кредитом складе 15000 грн. (5000 грн - кредит + 10000 грн проценти).

Згідно електронного чеку № 338517288 в платіжній системі FONDI успішно проведено безготівкову операцію 30.12.2020 о 10:47 по перерахунку коштів в сумі 5000,00 грн від відправника: ТОВ «Споживчий Центр» (номер замовлення 0) та зарахування їх на картку № НОМЕР_2 за договором №30.12.2020-100002615 (а.с.46).

Картка субконто контрагента - боржника (виписка по проведеним грошовим операціям за договором №30.12.2020-100002615) свідчить, що згідно бухгалтерського обліку ТОВ «Споживчий Центр» 30.12.2020 о 10:47:02 ОСОБА_1 надано кредит в сумі 5000,00 грн шляхом списання коштів з рахунку кредитодавця. Нарахування відсотків з 30.12.2020 по 12.01.2021 (14 днів кредитування) здійснювалося згідно договору за ставкою - 2% в день, по 100 грн щодня (5000 грн х 2% = 100 грн).

З цієї виписки також видно, що позичальник у визначений договором строк до 12.01.2021 кредитні кошти не повернув та не сплатив, визначені договором проценти в сумі 1400 грн (100 грн х 14 днів), а отже пролонгації строку дії договору (строку кредитування) ще на 14 днів і більше не було. Саме тому з 13.01.2021 кредитодавець розпочав нарахування відсотків за вищою ставкою 2,5% в день, що складає 125,00 грн щодня (5000 грн х 2,5% = 125 грн) (а.с.47).

Картка субконто також свідчить, що після закінчення 14-денного строку, на який надавався кредит, тобто після 12.01.2021 і до дня формування виписки до 08.10.2024 позичальник ОСОБА_1 , маючи прострочену заборгованість, не вніс жодного платежу на її погашення.

22.03.2021 кредитодавець ТОВ «Споживчий Центр» припинив нарахування позичальнику ОСОБА_1 будь-яких процентів, оскільки їх загальна сума досягла граничного максимального розміру, визначеного договором, а саме: 10000,00 грн, з яких: 1400,00 грн проценти за користування кредитом під час строку кредитування, визначеного в договорі (14 днів); 8600,00 грн- проценти за понадстрокове користування кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача разом з неповернутим кредитом визначена кредитором в розмірі 15000,00 грн, з яких 5000 грн неповернутий кредит, 10000 грн - проценти (а.с. 15-20).

09.10.2024 ТОВ «Споживчий Центр» (клієнт) та ТОВ «Новий Колектор» (фактор) уклали Договір факторингу № СЦ-091024-14, за умовами якого фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі згідно п.3.2. договору, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. За змістом п.2.5 договору після підписання Акту приймання-передачі Переліку до фактора переходять всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору.

Згідно Акту приймання-передачі Переліку №1 до Договору факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024 (Додаток 1 до Договору факторингу) ТОВ «Споживчий Центр» передав, а ТОВ «Новий Колектор» прийняв Перелік №1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору (а.с.21).

Згідно Переліку №1 (Додаток 2 до Договору факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024) ТОВ «Споживчий Центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких під порядковим номером: 23598 значиться ОСОБА_1 як такий, що прострочив на 1366 днів виконання зобов`язання за договором №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020 та має заборгованість на загальну суму 15000,00 грн, з яких: 5000,00 грн основний борг по кредиту; 10000,00 грн відсотки (а.с.41-44).

За змістом довідки ТОВ «Новий Колектор» № 26868/25-ДПЗ від 24.06.2025 ОСОБА_1 станом на 24.06.2025 має прострочену заборгованість перед позивачем, як новим кредитором за кредитним договором №30.12.2020-100002615 від 30.12.2020, в загальному розмірі 15000,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 10000,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.22).

Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання.

Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 12 та ч. 1-3 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд, добросовісно та розумно, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускається зловживання правом у будь-якій формі.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ч.3., ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, яким також може бути електронний підпис з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч1 ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір.

Згідно з частиною 1 статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться.

За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність (ч.1 ст. 536 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків (ч.1 ст. 611 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначена відповідальність за порушення грошового зобов`язаннях, де серед іншого зазначається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.

Наведені вище положення цивільного законодавства у своєму взаємозв`язку дають підстави для висновку, що істотними (необхідними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит.

Умови щодо суми кредиту та розміру процентів, як плати за користування кредитними коштами протягом визначеного договором строку, становлять основне грошове зобов`язання позичальника, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Кредитний договір може містити й інші умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг, припинення кредитування, розірвання договору тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п.5 ч.3 ст. 18 Закону).

Частиною 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту

За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути використані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаться письмовими доказами.

На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що 30.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № 30.12.2020-10002615 в електронній формі з використанням Інформаційної системи на веб-сайті кредитодавця, шляхом обміну електронними повідомленнями та документами, а саме: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладання кредитного договору (оферта) від 30.12.2020 та з Паспортом споживчого кредиту; 2) подання (підписання) відповідачем Заявки на укладення кредитного договору № 30.12.2020-10002615, де викладені усі істотні умови кредитування; 3) надсилання відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 30.12.2020-10002615 від 30.12.2020.

Кредитний договір (всі документи, які його складають) підписані сторонами у відповідності до Закону «Про електронну комерцію», у тому числі відповідачем електронним підписом з використанням (уведенням) одноразового ідентифікатора (кода), який було надіслано у SMS-повідомленні на вказаний ним номер телефону.

Основні (істотні) умови кредитного договору № 30.12.2020-10002615 викладені в Заявці та у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та зводяться до наступного: сума кредиту 5000,00 грн; строк, на який надається кредит - 14 календарних днів з дати надання; Графік платежів: сума кредиту -5000,00 грн та проценти - 1400,00 грн підлягають сплаті до 12.01.2021. Розмір процентів ( плата) у договорі визначений за ставкою 2% за кожен день користування кредитом протягом, обумовленого сторонами строку 14 днів (5000 грн х 2% х 14 днів = 1400 грн).

ТОВ «Споживчий Центр» виконав свої зобов`язання перерахувавши відповідачу 30.12.2020 на вказану ним банківську картку кредитні кошти в сумі 5000,00 грн У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 у визначену договором дату (12.01.2021) та після неї кредит не повернув та не сплатив проценти (пату) за користування кредитом.

За таких обставин з 13.01.2021 сума кредиту (5000 грн) та проценти (1400 грн) складають прострочене грошове зобов`язання відповідача за кредитним договором.

Суд звернув увагу, що у змісті Заявки на кредит та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) передбачена пролонгація визначеного в договорі строку користування кредитом (14 днів) на той самий строк та за тією ж процентною ставкою (2% в день) за умови сплати позичальником усіх процентів, нарахованих за попередній строк користування кредитом. Пролонгований строк дорівнює первинному строку (тобто 14 дням) та обраховується кожного разу з дня сплати відповідних процентів у повному обсязі до закінчення первинного або пролонгованого строку (якщо пролонгація повторюється).

Отже, пролонгація строку користування кредитом за змістом договору означає продовження кредитування позичальника на тих самих умовах, тобто: за тією ж процентною ставкою та протягом додаткового (такого самого) строку- на 14 днів кожного разу.

У договорі процентна ставка - 2% в день має назву «Економ» та є платою за правомірне користування кредитом, оскільки застосовується протягом строку користування кредитом (14 днів) та у подальшому, якщо відбулась пролонгація погодженого сторонами строку користування кредитом на той самий строк.

В досліджуваній ситуації відповідач не сплатив проценти до закінчення строку, на який надавався кредит до 12.01.2021, а отже пролонгації строку договору строку користування кредитом на той самий строк та на попередніх умовах (за процентною ставкою 2% в день) не відбулось.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору (оферти) у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою.

На випадок прострочення позичальником грошового зобов`язання умовами кредитного договору, які викладені в Заявці та у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) передбачено застосування ще одного виду та розміру процентної ставки 2,5% в день, яка хоч і має назву «Стандарт», проте застосовується виключно після закінчення первинного та пролонгованого строків, у випадку, якщо позичальник не скористався правом на пролонгацію/наступну пролонгацію і кредитні кошти не повернув.

Отже, процентна ставка 2,5 % в день має ознаки відповідальності позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки застосовується у випадку понадстрокового (тобто неправомірного) користування кредитом. Назвавши відповідну процентну ставку - «Стандарт», кредитодавець приховує від споживача справжню юридичну природу цих процентів.

Для суду очевидним є той факт, що умови договору про застосування двох процентних ставок «Економ» (2 % в день) та «Стандарт» (2,5 % в день), нібито як плати кредитодавцю за різних обставин: під час строку, на який надано кредит, під час пролонгованого строку, а також понад відповідні строки, - є не що іншим як маскування під плату за користування кредитом міру відповідальності позичальника за невиконання (прострочення) грошового зобов`язання (користування кредитом понад погоджений сторонами строк), відповідно до ст. 625 ЦК України, яка у договорі визначена розміром річної процентної ставки 881,64 %, що відповідає ставці 2,5 % в день за виключенням 14 днів строку надання кредиту (881,64 % : (365 днів 14 днів)).

Велика палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 роз`яснила наступне.

Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку, на який надано кредит (позику). Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Порядок виплати цих процентів врегульований частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим вони можуть бути нараховані та стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Як зазначив Верховний Суд у згаданій постанові, після закінчення строку дії кредитного договору, тобто строку, на який надавався кредит, або у разі пред`явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування кредитором процентів на суму невиконаного (простроченого) грошового зобов`язання має юридичну природу відповідальності, що передбачена статтею 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Водночас, пунктом 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII (зі змінами згідно Закону № 591-ІХ від 13.05.2020), в редакції чинній на момент спірних правовідносин, було передбачено:

У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню короновірусної інфекції (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню). Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної інфекції (COVID-19).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 з 24:00 год 30 червня 2023 року відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню короновірусної інфекції (COVID-19).

Таким чином умови кредитного договору № 30.12.2020-10002615 від 30.12.2020 зі строком дії 14 днів, де окрім процентної ставки (плати) за строкове користування кредитом в розмірі 2% в день, було передбачено застосування ще однієї процентної ставки збільшеного розміру 2,5% в день за понадстрокове (тобто неправомірне) користування кредитом як відповідальності позичальника, який у визначену дату кредит не повернув та не скористався правом на пролонгацію, - прямо суперечить положенню пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VIII, в редакції чинній на момент укладання договору, що згідно з ч.5 ст. 12 цього Закону дає підстави вважати відповідні умови договору нікчемними, такими, що не підлягають застосуванню.

Встановивши, що позичальник ОСОБА_1 не виконав своє грошове зобов`язання за кредитним договором № 30.12.2020-10002615 від 30.12.2020 у строк, визначений цим договором до 12.01.2021 та не сплатив кредитодавцю згідно Графіку платежів суму кредиту 5000,00 грн та проценти за користування кредитом 1400 грн, суд дійшов висновку, що пролонгації строку кредитування на передбачених договором умовах кредитування не відбулось.

Отже з відповідача на користь нового кредитора згідно договору факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024 позивача ТОВ «Новий Колектор» підлягає стягненню кредитна заборгованість в сумі 6400,00 грн, з яких: 5000,00 грн прострочене тіло кредиту; 1400,00 грн проценти за користування кредитом.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

За правилами ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем визначено ціну позову 15000,00 грн та сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою про зарахування судового збору до державного бюджету.

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 6400,00 грн, що становить 42,66 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1033,40 грн (2422,40 грн х 42,66 %).

На підставі викладеного, керуючись ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 223, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором № 30.12.2020-10002615 від 30.12.2020 у розмірі 6400,00 грн (шість тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1033,40 грн (одна тисяча тридцять три гривні 40 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», 0, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, м. Київ, 01130;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя А.О. Залеська