П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року місто Київ

справа № 759/12365/24

провадження № 22-ц/824/11053/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.

сторони:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Хмелюком Олександром Вікторовичем,

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Твердохліб Ю.О.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик», на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило. Відповідачі в порушення умов Договору та вимог, що передбачені діючими нормативно-правовими актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01.01.2017 по 30.04.2024 не виконали належним чином, внаслідок чого розмір заборгованості відповідачів за надані житлово-комунальні послуги складає у загальному розмірі 83660,16 грн.

Також позивач відповідно до ст.625 ЦК України вважав, що наявні підстави для стягнення з відповідачів 3% річних в сумі 7457,33 грн. та інфляційних втрат в сумі 32528,70 грн..

Просив солідарно стягнути з відповідачів на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за надані послуги, 3% річних, інфляційних втрат, та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року частково задоволено позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал»

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 79650,99 грн., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 30,52 грн., плата за абонентське обслуговування 1222,49 грн., за період з квітня 2017 року по лютий 2022 року 3% річних в розмірі 6871,31 грн., інфляційних втрат в розмірі 29868,35 грн., а всього 117643,66 грн..

Вирішено питання про розподіл судових витрат

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Хмелюк О.В. подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не є власником спірної квартири, не проживав в ній та не користувався житлово-комунальними послугами. Позивачем жодним чином не вживалося заходів щодо інформування про наявний борг з 2017 року, що штучно призвело до його збільшення інфляційних втрат.

Позивачем послуги за період з 01.01.2017 по 30.04.2024 фактично не надавались.

Відповідач не має сплачувати борги попередніх власників або користувачів.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ПрАТ АК «Київводоканал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Хмелюк О.В., а також ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представники ПрАТ «АК «Київводоканал» Середюк О.В. та Жерокін Д.Л. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

В судове засідання не з`явився ОСОБА_2 , про місце, день і час розгляду справи повідомлений, що підтверджується розпискою засудженого ОСОБА_2 (а.с.225 т.2).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 357361292 від 06.12.2024 квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 06.08.2024 значаться зареєстрованими повнолітні: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням було визначено, що фізична особа, що користується послугами централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов публічного договору, а у разі відмови від отримання вказаних послуг, споживач зобов`язаний направити письмову відмову до ПрАТ «Київводоканал» для оформлення припинення надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг, передбачених повідомленням про публічний договір (оферту) від відповідачки не надходило.

Згідно довідки ПрАТ "АК "КИЇВВОДОКАНАЛ" від 21.08.2024 № 8910/8/8/02-24 та розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2017 по 30.04.2024 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають заборгованість по о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 83660,16 грн, з яких: заборгованість за послуги з центрального водопостачання та центрального водовідведення - 82 407,15 грн, внески за обслуговування вузлів комерційного обліку - 30,52 грн та плата за абонентське обслуговування - 1222,49 грн.

На підтвердження не проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем надано копії: договору оренди житлового приміщення від 08.02.2016 , договору оренди житлового приміщення від 01.03.2022, довідки від 05.04.2022 №6824- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, акту про особу яка зареєстрована, але за місцем реєстрації не проживає від 28.08.2024.

Згідно копії довідки ДУ «Старобабанівської виправної колонії» та довідки № 114 від 15.07.2024 ОСОБА_2 30.11.2023 засуджений Бородянським районним судом Київської області та почав відбувати покарання 30.11.2023, кінець строку відбування покарання 30.05.2029.

Згідно довідки Березанської виправної колонії від 22.01.2025 №19/211 ОСОБА_2 відбував міру покарання в Березанській виправній колонії, початок строку 21.07.2009 , кінець строку - 21.07.2019 та раніше був засуджений та відбував покарання у Бучанській виправній колонії (№ 85) Київської області в період з 26.02.2000 по 26.08.2004 та з 01.05.2005 по 19.12.2008 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що законодавством встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послу покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг.

Відповідачі не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим своєчасно не вносили плату за користування, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з квітня 2017 року по квітень 2024 року в розмірі 79650,99 грн., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 30,52 грн., плата за абонентське обслуговування у розмірі 1222,49 грн.

У зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачі солідарно зобов`язані оплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних в розмірі 7457,33 грн. та інфляційні втрати у розмірі 32528,70 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення відповідачів від оплати житлово-комунальних послуг, оскільки останніми не надано доказів звернення до позивача із заявою про не проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у спірній період та що вони бажають припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час їх відсутності за вказаною адресою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги», як в редакції 2004 року, так і в редакції 2017 року, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відсутність договору не звільняє споживача житлово-комунальних послуг від їх оплати.

Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Встановивши, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не відмовилися від наданих позивачем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових ситем), їх отримували і користувалися ними, але своєчасно і в повному обсязі не оплачували їх, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з квітня 2017 року по квітень 2024 року в загальній сумі 79650,99 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника оплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Отже обов`язок споживача житлово-комунальних послуг оплачувати їх вартість особі, яка їх надає, є грошовим зобов`язанням.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Встановивши, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 допустили порушення грошового зобов`язання щодо оплати у встановлений законом строк наданих їм позивачем комунальних послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для пред`явлення позивачем вимоги про стягнення з боржника 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не є власником квартири, не підписував жодних договорів та не приймав на себе жодних зобов`язань, також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Обов`язок щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг наймачем визначено у статтях 67-68 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням, що випливають із зазначеного договору.

Солідарне стягнення з відповідачів боргу за житлово-комунальні послуги передбачено також ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути правовою підставою для звільнення споживача від оплати за спожиті послуги ( правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.03.2024 у справі № 462/1232/23).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не проживав в квартирі, відповідно не користувався послугами з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньобудинкових ситем), не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення і відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам та інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 7 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Аналогічні права споживача житлово-комунальних послуг були передбачені ст. 20 закону, редакція якого діяла до 10 грудня 2017 року.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (які діяли на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (п.п.1, 3 п.29).

Згідно підпункту 7 пункту 45 постанови Кабінету Міністрів України № 690 від 5 липня 2019 року "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення " споживач має право на не оплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що з січня 2016 року відповідачі не проживають у зазначеній квартирі.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 або будь-хто із зареєстрованих в квартирі осіб зверталися до ПрАТ "АК "Київводоканал" із письмовими заявами про фактичне не проживання у квартирі та про перерахунок заборгованості.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачі, як споживачі наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) мають сплачувати вартість послуг.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 141, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Хмелюком Олександром Вікторовичем, залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус