Справа № 453/1883/25
№ провадження 2-н/453/62/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява, в якій заявник просить видати судовий наказ, та стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 4955 грн. 04 коп.

Судом, в порядку ч.ч. 5, 9 ст.165 ЦПК України, було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому закону порядку місце проживання ОСОБА_1 .

18 листопада 2025 до суду надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, відповідно до якої: ОСОБА_1 померла.

Згідно п. 4. ч. 1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до статті п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст.55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , яка на момент пред`явлення заяви померла, а діючим законодавством України не передбачено судового врегулювання спору із особою, яка на час звернення до суду є померлою та правоздатність якої відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України припинена, то у відкритті провадження по справі слід відмовити.

Таким чином, з урахуванням того, що боржник помер, у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки вбачається спір про право щодо встановлення спадкоємців померлого боржника та пред`явлення до них відповідних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмежиною відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 165, 186, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмежиною відповідальністю «Львівенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення заборгованості.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії.

Суддя Ю.Є. Ясінський