Справа № 466/1644/24
Провадження № 4-с/466/4/25
У Х В А Л А

01 грудня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.

секретаря судового засідання Ханас С.О.

представника заявника Ваврин М.М.

представника заявника Матящук В.К.

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави в особі Міністерства оборони на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває справа за скаргою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року залучено до участі в справі за скаргою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби правонаступника боржника - ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

26.11.2025 від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про зупинення розгляду справи за вказаною скаргою з підстав необґрунтованості такої, оскільки рішення суду, яке підлягало примусовому виконанню в рамках спірного виконавчого провадження №63667306 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 у справі №2-395/11 було скасовано та прийнято нове - про відмову в позові (рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21.06.2024 у справі №2-395/11), відповідно, таке рішення ніяк не може тягнути за собою виконання (в т.ч. примусового). Вказує, що це рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.06.2024 р. в справі № 2-395/11 (яким в позові відмовлено з врахуванням нововиявлених обставин) оскаржене прокурором до Львівського апеляційного суду. Але оскільки прокурор (скаржник) безпідставно заявив вимогу про безпосередній розгляд Львівським апеляційним судом заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, враховуючи те що від подібних правових висновків ініційовано відступлення на рівні Великої Палати (справа № 361/161/13, провадження № 61-17437св23), Львівським апеляційним судом відкладається розгляд апеляційної скарги прокурора в справі № 2-395/11 до часу ухвалення Великою Палатою відповідної постанови по справі № 361/161/13, що має істотне значення для правовідносин, викладених в скарзі).

У зв`язку з чим вважає, що й у даній справі № 466/1644/24 за скаргою прокурора у рамках виконавчого провадження №63667306, яке відкрите по виконанню рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 р. в справі № 2-395/11, також потрібно відкласти розгляд (або зупинити провадження) до часу поки Львівський апеляційний суд не прийме свого рішення по суті апеляційної скарги прокурора на рішення суду від 21.06.2024 р. в справі № 2-395/11 (провадження № 22-ц/811/2327/24), яким в позові було відмовлено.

В судовому засіданні представник скаржника та представник стягувача просили відмовити в задовленні клопотання про зупинення розгляду скарги.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 просив клопотання задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмове клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ясіун`єне проти Литви» від 06 березня 2003 року, «Руйану проти Румунії» від 17 червня 2003 року, «Півень проти України» від 29 червня 2004 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою розгляду скарги керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави в особі Міністерства оборони на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби є виконавче провадження №63667306, яке було відкрите по виконанню рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 р. в справі № 2-395/11.

Так, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно п. 10 ч. 1ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому, п. 10 ч. 1 ст.252 ЦПК України визначено право, а не обов`язок суду зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) об`єднаною палатою.

Також слід зауважити, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпечення сторонам розумних строків розгляду їх справ.

Так, в силу п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст..ст. 251,252, 268 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в;

У задоволенні клопотання скаргою Керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в інтересах держави в особі Міністерства оборони на дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Г. Б. Білінська