печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

представника боржника: не з`явився,

стягувача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати (премій) та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - боржник, АТ «Українська залізниця») звернулось до суду із заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Печерським районним судом м. Києва у цивільній справі № 757/37241/20-ц про стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 (далі - стягувач, ОСОБА_1 ) заборгованості по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн, відшкодування судового збору у розмірі 982,68 грн, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000,00 грн, судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн, судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.

В обґрунтування заяви АТ «Укрзалізниця» зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2021 року у цивільній справі № 757/37241/20-ц відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі №757/37241/20-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2021 скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн та 982,68 грн відшкодування судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

30.09.2021 Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Печерський ВДВС), на підставі заяви ОСОБА_1 , відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2021 року по справі №757/37241/20-ц.

Постанова Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі № 757/37241/20-ц була виконана повністю, у зв`язку з чим Печерським відділом ДВС 26.10.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 757/37241/20-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 09.09.2021 в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким:

стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000, 00 грн.;

в іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року залишено без змін, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.

14.08.2023 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі № 757/37241/20-ц, яка вже була виконана у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та постанови Верховного Суду від 25.01.2023, зокрема, щодо вирішених вимог «Стягнути АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн та 982,68 грн відшкодування судового збору. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000,00 грн. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн».

Отже, Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, в тому числі, щодо виконання судового рішення, яке вже було виконано в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого Печерським відділом ДВС.

Крім цього, 30.11.2023 року АТ «Укрзалізниця» добровільно виконала постанову Верховного Суду від 25.01.2023 року у справі № 757/37241/20-ц, сплативши ОСОБА_1 100 000,00 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 840,80 грн судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги та 1 681,60 грн судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином, АТ «Укрзалізниця» виконало як постанову Київського апеляційного суду від 09.09.2021 року, так і постанову Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №757/37241/20-ц.

Боржник та стягувача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник боржника подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, за відсутності стягувача і боржника.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, суд вважає, що заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Укрзалізниця», з урахуванням заяви від 25.11.2020 року, просив стягнути з АТ «Укрзалізниця» 330 648,80 грн заборгованості по заробітній платі (премії), середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 02.10.2017 року по 31.08.2020 року, що становить 7 161 903,84 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.05.2021 року у цивільній справі № 757/37241/20-ц відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі № 757/37241/20-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2021 скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн та 982,68 грн відшкодування судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

30.09.2021 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Печерський ВДВС), на підставі заяви ОСОБА_1 , відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі №757/37241/20-ц.

Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 757/37241/20-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09.09.2021 року в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким:

стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000, 00 грн.;

в іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року залишено без змін, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн».

14.08.2023 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі № 757/37241/20-ц, яка вже була виконана у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та постанови Верховного Суду від 25.01.2023, зокрема щодо вирішених вимог «Стягнути АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн та 982,68 грн відшкодування судового збору. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000,00 грн. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. Стягнути з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн».

Отже, Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, в тому числі, щодо виконання судового рішення, яке вже було виконано в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого Печерським відділом ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2019 року у справі № 2-3558/2010.

Таким чином, за змістом ст. 432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Отже, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Матеріали справи містять докази, що у боржника АТ «Українська залізниця» відсутній обов`язок з виконання зобов`язання у зв`язку з його добровільним виконанням.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження Печерським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.10.2021 року у зв`язку з виконанням постанови Київського апеляційного суду від 09.09.2021 по справі № 757/37241/20-ц.

Крім цього, 30.11.2023 року АТ «Укрзалізниця» добровільно виконало постанову Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 757/37241/20-ц, сплативши ОСОБА_1 100 000,00 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, 840,80 грн судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги та 1 681,60 грн судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги, що підтверджується розрахунком заробітної плати за листопад 2023 року, платіжними інструкціями від 30.11.2023 року № 767275 на суму 80 500,00 грн та №757281 на суму 2 030,53 грн.

Таким чином, АТ «Укрзалізниця» виконало як постанову Київського апеляційного суду від 09.09.2021 року, так і постанову Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №757/37241/20-ц.

Суд вважає доведеним, що обов`язок боржника АТ «Укрзалізниця» відсутній повністю у зв`язку з його виконанням, отже подальше виконання судового рішення на підставі виконавчого листа призведе до подвійного стягнення однієї й тієї самої суми.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 20.02.2019 у справі 2-4671/11, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

На підставі викладеного суд вважає, що наявні підстави, визначені ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Отже, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати (премій) та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Печерським районним судом м. Києва у цивільній справі № 757/37241/20-ц про стягнення з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі (премії) у розмірі 279 976,00 грн, відшкодування судового збору у розмірі 982,68 грн, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 100 000,00 грн, судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн, судових витрат у вигляді судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 07.11.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ