ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8268/25 Справа № 932/5808/25 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сосєдко М.О. на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, яку мотивував тим, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 містяться чотири записи про обтяження нерухомого майна за рішеннями Бабушкінського відділу державної виконавчої служби.

Вказані обтяження зареєстровані на підставі постанови державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Тичинського Д.Є. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2012 року та постанови державного виконавця Державної виконавчої служби Бабушкінського району Потапенка В.В. б/н від 14.09.2007 року.

З`ясовано, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебували виконавчі листи: №2-1060, виданий 22 січня 2007 року Бабушкінський районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн. та №2-2233, виданий 01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн.

04 березня 2013 року вказані провадження були завершені у зв`язку із направленням виконавчих документів до іншого органу ДВС, а саме Любомльського РУЮ ГУТУЮ у Волинській області. В свою чергу, в подальшому згадані виконавчі провадження були завершені 24 червня 2014 року у зв`язку із направленням виконавчих документів до іншого органу ДВС, а саме Першого ВДВС Луцького МУЮ, куди так і не надійшли.

Протягом останніх п`яти років на виконанні у ВДВС не перебували виконавчі провадження з виконання згаданих вище виконавчих листів, стягувач не звертався до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів. Вважає, що за таких умов арешт, накладений на майно боржника ОСОБА_1 , повинен був бути скасований, оскільки збереження арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судових рішень, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та неможливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 ..

Просив визнати незаконною бездіяльність державних виконавців Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському а Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття арештів, накладених на майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанов державного виконавця ДВС Бабушкінського району Потапенка В.В. від 14.09.2007 року на постанови державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Тичинського Д.Є. від 15 жовтня 2012 року, незаконною та зобов`язати державних виконавців вчинити дії щодо зняття (скасування) арештів майна боржника ОСОБА_1 ..

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Вважає, що з моменту закінчення виконавчого провадження пройшло більше десяти років, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначені Законом України «Про виконавче провадження», як в редакції, яка діяла на час закінчення виконавчого провадження, так і в чинній редакції, сплинув. Відсутність відкритого виконавчого провадження та сплив десяти років після його закінчення свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арештів на майно ОСОБА_1 , а тому є підставою для зняття (скасування) вказаних арештів.

Оскільки зазначені виконавчі листи повторно не пред`являвся до примусового виконання і строки їх пред`явлення до виконання закінчилися ще до набрання чинності Законом № 1404-VIII, скаржник вважає, що наявні підстави для скасування накладених арештів, так як збереження арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судових рішень, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та неможливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку повісток до електронних кабінетів представника скаржника, відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 березня 2007 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська виданий виконавчий лист №2-1060 на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 січня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн.

01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська виданий виконавчий лист №2-2233 на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 20 липня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 від 29 травня 2025 року №429231193 містяться чотири записи про обтяження нерухомого майна за рішеннями Бабушкінського відділу державної виконавчої служби.

За інформацією Першого правобережного відділу Державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра від 21 січня 2025 року виконавче провадження №35180036 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233, виданого 01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн закінчене 04 березня 2013 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) у зв`язку із направленням виконавчого документу за належністю до Любомльського РУЮ ГУТУЮ у Волинській області; виконавче провадження №35180035 з примусового виконання виконавчого листа №2-1060, виданого 22 січня 2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн. закінчене 04 березня 2013 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) у зв`язку із направленням виконавчого документу за належністю до Любомильського РУЮ ГУТУЮ у Волинській області. Повторно вищезазначені виконавчі документи на примусове виконання до відділу не надходили та станом на цей день на виконанні не перебувають. Згідно відомостей АСВП встановлено, що інші виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які перебували/перебувають станом на 21 січня 2025 року на примусовому виконанні: Шевченківського (Бабушкінського) ВДВС міста Дніпра, Центрального (кіровського) ВДВС міста Дніпра та/або Першого Правобережного ВДВС міста Дніпра відсутні. Згідно відомостей АСВП протягом останніх 5 років стягувач ОСОБА_2 не звертався до відділу із заявами на примусове виконання вищевказаних рішень.

За повідомленням Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 лютого 2025 року №2977/237/9 виконавчі провадження №37107066 з примусового виконання виконавчого листа №2-1060, виданого 22 січня 2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн. та №37106738 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233, виданого 01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн. були направлені 24.02.2014 року до Першого ВДВС Луцького МУЮ за належністю. Станом на 04 лютого 2025 року відповідно бази даних АСВП на адресу відділу вищезазначені виконавчі документи, де боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_2 до виконання повторно не надходили. Згідно відомостей АСВП протягом п`яти останніх років ОСОБА_2 не звертався до відділу із заявою про примусове виконання вищевказаних виконавчих документів.

Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27 лютого 2025 року № 23109 виконавчі провадження, в яких боржником є/був ОСОБА_1 не перебували та не перебувають. Згідно даних реєстру АСВП, а саме пошук ВД/ВП, Пошук ВД/ВП (Спецрозділ), Пошук ВД/ВП (Архів) встановлено, що на виконанні у відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадження, де стороною є ОСОБА_1 .

З листа Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 травня 2025 року №80239/6 вбачається, що згідно проведеного моніторингу відомостей АСВП (в тому числі в «СПЕЦРОЗДІЛ» та «ЕЛЕКТРОННИЙ АРХІВ») встановлено, що на виконанні Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №35179036 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233 від 01.10.2009 року, виданого Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 46 298,40 грн. 05.102012 року державним виконавцем відділу Тичинським Д.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 15.10.2012 року постанову про накладення арешту на майно боржника. Відомості про арешт майна боржника внесено до Державних реєстрів (реєстраційний номер обтяження 28954049 від 12.11.2012). 04.03.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на момент прийняття рішення). Надати більш вичерпну інформацію та матеріали виконавчого провадження для ознайомлення не має можливості у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищене, відповідно до п. 2 Розділу ХІ наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження» Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Стосовно обтяження №28953946 (№575337 від 30.09.2007 до поповнення/перенесення) не можливо надати будь-яку інформацію, оскільки виконавче провадження, згідно якого було накладено арешт на нерухоме майно боржника, відсутнє в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

З листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 №02-13/1/248/2025 вбачається, що серед реєстраційних даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» відомості про надходження заяв, клопотань тощо про видачу дублікату виконавчих листів №2-1060 від 22 січня 2007 та №2-2233 від 01 жовтня 2009 від ОСОБА_2 відсутні.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що для державних виконавців станом на день ухвалення рішення про направлення виконавчих документів за належністю до Любомльського РУЮ ГУТУЮ у Волинській області законом не було встановлено обов`язку скасовувати арешт майна боржника ОСОБА_1 , накладений постановами державних виконавців від 14.09.2007 року та від 15.10.2012 року, тому будь-якої бездіяльності з боку державних виконавців щодо не зняття арешту майна судом не встановлено.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

У частині 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчої дії) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчої дії) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу

державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або

витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні державних виконавців Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Тичинського Д.Є. та ОСОБА_3 перебували виконавчі провадження: №35179036 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 01.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 46 298,40 грн та №35180035 з примусового виконання виконавчого листа №2-1060, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 22.01.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 71 501,89 грн..

04.03.2013 року зазначені виконавчі провадження були закінчені на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із направленням виконавчих документів за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме до Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області. Повторно ці ж виконавчі листи до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області на примусове виконання не надходили.

19.03.2013 року заступником начальника Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській областіСарапіним В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного.

За повідомленням Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 лютого 2025 року №2977/237/9 виконавчі провадження №37107066 з примусового виконання виконавчого листа №2-1060, виданого 22 січня 2007 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн. та №37106738 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233, виданого 01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн. були направлені 24.02.2014 року до Першого ВДВС Луцького МУЮ за належністю.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, щодержавними виконавцями Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчі провадження були закінчені у зв`язку із направленням їх за належністю до Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, арешт, накладений на майно боржника, не знімається та не скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Тобто в даному випадку не було допущено з боку державних виконавців будь-якої бездіяльності щодо не зняття арешту майна.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки в провадженні Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на теперішній час не перебувають виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №2-1060, виданих 22 січня 2007 року Бабушкінський районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 71 501,89 грн. та №2-2233, виданий 01 жовтня 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 46 298,40 грн, державні виконавці цього відділу не наділені повноваженнями вчиняти будь-які виконавчі дії для вирішення питань, що виникають під час їх примусового виконання.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення процесуального питання.

Аргументи про те, що з моменту закінчення виконавчого провадження пройшло більше десяти років, строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначені Законом України «Про виконавче провадження» сплинули, а тому відсутні правові підстави для продовження дії арештів на майно ОСОБА_1 , не можуть бути прийнятими до уваги. Встановлено, що 04.03.2013 року виконавчі провадження були закінчені у зв`язку із направленням виконавчих документів за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме до Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області для продовження виконання .

19.03.2013 року заступником начальника Любомльського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Сарапіним В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного. Таким чином в провадженні державних виконавців Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчі провадження: №35179036 з примусового виконання виконавчого листа №2-2233, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 01.10.2009 року про стягнення з

ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 46 298,40 грн та №35180035 з примусового виконання виконавчого листа №2-1060, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 22.01.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 71 501,89 грн. не перебувають і вони не можуть вирішувати питання щодо зняття арешту.

Посилання суду першої інстанції на те, що в даному випадку заявником неправильно обрано спосіб захисту своїх порушених прав щодо тривалого обмеження реалізації права на вільне володіння та розпорядження належним йому майном, і більш ефективним може стати звернення до суду з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту не є підставою для скасування судового рішення, оскільки скаргу судом розглянуто по суті, зазначене посилання не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія апеляційного суду, зробив правильний висновок про відмову у задоволенні вимог скарги.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, які відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини, їм надано належну оцінку, постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сосєдко М.О. залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 26 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.

Судді: