Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1307/25

19 грудня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: Іванців М.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Фраранківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Леся Іванівна про визнання права власності на спадкове майно.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому збільшила до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. про визнання права влсності на спадкове майно.

В обґрунтування позову посилається на, те що 24 листопада 2004 році її бабусею - ОСОБА_4 був складений заповіт, який посвідчений секретарем Тисменичанської сільської ради Є.В. Кушнірчук, за реєстраційним номером 41. Відповідно до якого все майно яке б їй належало на момент смерті вона заповіла ОСОБА_5 , яка є її внучкою Вона змінила прізвище у зв`язку з одруженням з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_4 .

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2024 року по справі №348/1978/24) встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що заповіт складений 24 листопада 2004 року від імені ОСОБА_8 , в якому вона зробила розпорядження: все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було на день її смерті заповідає ОСОБА_5 , що посвідчений секретарем Тисменичанської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №41 та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер 40782483, де заповідача вказано ОСОБА_8 , належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тисменичани Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яке складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно звіту про експертну оцінку від 25.04.2025 року вартість спадкового майна - житлового будинку становить - 114660,00 грн.

Після смерті її бабусі ОСОБА_4 вона подала заяву про прийняття спадщини до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори.

31 січня 2024 року Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора заведено спадкову справу №68/2024 після померлої ОСОБА_4

Державним нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. їй видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на п`ять земельних ділянок (паїв).

19.06.2024року за №1103/02-31 державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що видати їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами після смерті ОСОБА_4 не може, оскільки домоволодіння АДРЕСА_1 зазначено, як колгоспний двір.

У зв`язку із тим, що вона не може оформити спадщину своєї бабусі через нотаріуса у мене не залишається іншого шляху узаконення свого права на спадщину як через звернення за захистом до суду.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається із житловий будинку та господарських будівель та споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно належним чином, шляхом надіслання судового виклику в електронному вигляді в електронний кабінет, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить розгляд справи проводити і його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає. Не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява в якій просить розгляд справи проводити і його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає. Не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа державний нотаріус Першої Івано-Франківської ДНК Антонюк Л.І. в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання, оскільки представник відповідача не з`явився в підготовче засідання без поважних причин і не повідомив про причини неявки.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2025 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2025 по справі задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.09.2025 по справі залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2025 по справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 24 листопада 2004 році ОСОБА_8 був складений заповіт, який посвідчений секретарем Тисменичанської сільської ради Є.В. Кушнірчук, за реєстраційним номером 41. Відповідно до якого все майно яке б їй належало на момент смерті заповіла - ОСОБА_5 . ( а.с 75-79)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 видане 04 липня 2008 року виконкомом Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області позивач у зв`язку з одруженням змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .(а.с.75 на звороті)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_4 ., що підтверджується копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.11.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.( а.с 74 на звороті)

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2024 року по справі №348/1978/24) встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що заповіт складений 24 листопада 2004 року від імені ОСОБА_8 , в якому вона зробила розпорядження: все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було на день її смерті заповідає ОСОБА_5 , що посвідчений секретарем Тисменичанської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №41 та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі номер 40782483, де заповідача вказано ОСОБА_8 , належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тисменичани Івано-Франківського району Івано-Франківської області.( а.с.88-89)

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд.(а.с.16-19)

Згідно звіту про експертну оцінку від 25.04.2025 року вартість спадкового майна - житлового будинку становить - 114660,00 грн.

Після смерті ОСОБА_4 позивач подала заяву про прийняття спадщини до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори.

31 січня 2024 року Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора заведено спадкову справу №68/2024 після померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30.11.2024 року.

Державним нотаріус Антонюк Л.І., Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на п`ять земельних ділянок (паїв)( а.с95-121)

19.06.2024 року за №1103/02-31 державний нотаріус Антонюк Л.І., Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори вмнесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначила, що видати їй Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами після смерті ОСОБА_4 не може, оскільки домоволодіння АДРЕСА_1 зазначено як колгоспний двір.(а.с14)

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.07.1989року жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 та зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 . Зареєстрований в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 297 від 15.07. 1989. Технічний паспорт виготовений 18.04.1989року із зазначенням власника ОСОБА_4 . Домоволодіння складається з житлового будинку, загальною площею 74,9кв.м, житловою площею 58,7 кв.м. та господарських будівель та споруд рік побудови до 1990року. ( а.с 16)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Фраківської місько ради від 09.09.2025 за№ 15/128-14/13в зазначено, що станом на 1991 рік останніми членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 , являлись: - ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ); - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_9 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ); - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підстава погосподарська книга № 19 за період з 1991по 1991 рр номер ПГО: НОМЕР_3 (а.с.127)

З довідки Івано-Франківської міської ради від 30.01.2024 за № 149 про зареєстрованих в житловому приміщені осіб встановлено, що в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ); - ОСОБА_2 , з 12.01.1998 рокуц ; - ОСОБА_9 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ); - ОСОБА_3 ,з 28.12.2005року; ( а.с 73)

Згідно копії технічного паспорта, виготовленого ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , , складається із: житлового будинку «А», загальною площею 80,0 кв.м., житловою площею 57,9 кв.м.; убиральні «Б», площею 1,0 кв.м.; огорожі «№ 1», площею 56,2 кв.м.; криниці «№ 2», висотою 3.0 м.п право приватної власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літера «А» (І-поверх) житловий будинок : №І веранда, площа: 2,8 кв.м., № 1 житлова, площа : 23,9 кв.м., №2 житлова, площа : 12,3 кв.м., № 3 кухня, площа : 10,8 кв.м., № 4 коридор, площа 4,0 кв.м., №5 житлова, площа: 23, 5 кв.м., загальна площа : 77,3 кв.м., житлова площа : 59,7 кв.м., літера «Б» - сарай, площа : 31,8 кв.м., літера «В» - сарай, площа :20,8 кв.м., літера «Г» - комора, площа:13,6 кв.м., літера «Є» - літня кухня, площа: 51,7 кв.м., N1: колодязь, ( а.с 47-51)

З облікових карток з погосподарських книг за №19за 1991-1995р.р. (особовий рах. № ПГО 0763), вбачається, що спадкове домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 , рахувалося за ОСОБА_4 , яка зазначена як голова домогосподарства, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 а після її смерті воно рахувалося в користуванні позивача ОСОБА_1 . Також в даних погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до колгоспного двору (а.с. 128на звороті)

На даний час позивач ОСОБА_1 бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 1222, 1223, 1261 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Суд зазначає, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, Положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 № 5ЗЗ-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», Законом України від 25.12.1974 «Про державний нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11.03.1985 № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 за № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальню конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 №1/5, та іншими нормативними актами (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, як знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчо комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі запису у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних і виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, було затверджено зразки довідок на жилий будинок та про право власності робітника службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додати списків громадян, яким ці будинки належали.

Про те, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Оскільки дане спадкове майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, відноситься до колгоспного двору і згідно з положеннями Цивільного кодексу Української РСР, колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору.

У підпункті г) пункту 6 постанови ПВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснено, що загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до статті 563 ЦК УРСР у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах

Разом з тим з долучених довідок з випискою погосподарських книг та довідки про зареєстрованих вбачається, що відповідачі по справі ОСОБА_2 , зареєстрований у спірному домоволодінні з 12.01.1998 року, а - ОСОБА_3 ,з 28.12.2005року; доказів проживання станом на 1991 рік судом не встановлено ( а.с 73)

Тому відсутні підстави вважити, що їм належить частка у спірному майні.

Головою колгоспного дворуз облікових карток з погосподарських книг за №19 за 1991-1995р.р. (особовий рах. № ПГО 0763), вбачається, що спадкове домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 , рахувалося за ОСОБА_4 , яка зазначена як голова домогосподарства, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а після її смерті воно рахувалося в користуванні позивача ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову, тощо.

З облікових карток з погосподарських книг З облікових карток з погосподарських книг за №19за 1991-1995р.р. (особовий рах. № ПГО 0763 ), вбачається, що спадкове домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 , рахувалося за ОСОБА_4 , яка зазначена як голова домогосподарства, яка помер ІНФОРМАЦІЯ_7 а після її смерті воно рахувалося в користуванні позивача ОСОБА_1 . Також в даних погосподарських книгах зазначено, що дане домоволодіння відносилося до колгоспного двору (а.с. 128 на звороті)

Таким чином ОСОБА_4 набула право власності домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 та є спадковим майном на яке має право її спадкомець по заповіту ОСОБА_1 . Суд також бере до уваги, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали повністю та не заперечують, що задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновкупро задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Висновок суду:

На підставі вище наведеного, а також враховуючи факти визнання позовів відповідачами, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на спадкове майно яке складється із будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та задоволення позову повністю.

На підставі ст.ст. 16, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105, п. 6 постанови Пленуму ВС України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про про захист права приватної власності», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 82, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Івано-Фраранківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : державний нотаріус Першої Івано-Фрарнківської державної нотаріальної контори Антонюк Леся Іванівна про визнання права власності на спадкове майно задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 право приватної власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літера «А» (І-поверх) житловий будинок : №І веранда, площа: 2,8 кв.м., № 1 житлова, площа : 23,9 кв.м., №2 житлова, площа : 12,3 кв.м., № 3 кухня, площа : 10,8 кв.м., № 4 коридор, площа 4,0 кв.м., №5 житлова, площа: 23, 5 кв.м., загальна площа : 77,3 кв.м., житлова площа : 59,7 кв.м., літера «Б» - сарай, площа : 31,8 кв.м., літера «В» - сарай, площа :20,8 кв.м., літера «Г» - комора, площа:13,6 кв.м., літера «Є» - літня кухня, площа: 51,7 кв.м., N1: колодязь, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.