Справа № 723/3245/25
Провадження № 2/723/4358/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка 27 серпня 1992 року в Сторожинецькій державній нотаріальній конторі склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого не складалось та взагалі все, що на день її смерті належало їй та буде належати, та на що по закону буде мати право заповіла позивачу - ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавеці відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», криниці №1. Вказане спадкове майно розташоване на земельній ділянці площею 1,67 га з яких: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, 1,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач не може отримати спадкове майно, оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як, ОСОБА_4 не набула права власності на майно, тому для визнання права власності на спадкове майно.

У передбачений законом шести місячний термін після смерті спадкодавця позивач звернулась до державного нотаріуса Сторожинецького районного округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім цього нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ще й тому, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відносився станом на 15 квітня 1991 року до категорії «колгоспний двір», який належав на праві власності голові двору та його членам. В даному господарстві станом на 15.04.1991 року були прописані та проживали ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_3 (відповідач). Єдиними спадкоємцями за законом, які могли б претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач, однак вони спадщину не приймали і відмовляються від її прийняття та від часток в колгоспному дворі.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», криниці №1.

Позивач ОСОБА_1 в суд не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в суд не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в суд не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю.

Визнання позову відповідачами, згідно вимогЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

27 серпня 1992 року ОСОБА_4 в Сторожинецькій державній нотаріальній конторі був складений заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого не складалось та взагалі все, що на день її смерті належало їй та буде належати, та на що по закону буде мати право заповіла ОСОБА_1 , що вбачається з копії заповіту з написом.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», криниці №1.

Вказане спадкове майно розташоване на земельній ділянці площею 1,67 га з яких: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, 1,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджує довідка Чудейської сільської ради № 844 від 24.04.2024 року.

На вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ФОП ОСОБА_5 , виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано, що вбачається з витягу із Реєстру речових прав на нерухоме майно № 436308599 від 22.08.2025 року.

Позивач не може отримати спадкове майно, оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як, ОСОБА_4 не набула права власності на майно, тому для визнання права власності на спадкове майно.

У передбачений законом шести місячний термін після смерті ОСОБА_4 , позивач звернулась до державного нотаріуса Сторожинецького районного округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується довідкою № 397/01-17 від 09.07.2025 року.

Крім цього нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ще й тому, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відносився станом на 15 квітня 1991 року до категорії «колгоспний двір», який належав на праві власності голові двору та його членам. В даному господарстві станом на 15.04.1991 року були прописані та проживали ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_3 (відповідач).

Єдиними спадкоємцями за законом, які могли б претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідач, однак вони спадщину не приймали і відмовляються від її прийняття та від часток в колгоспному дворі, що підтверджується їхніми заяви, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно дост.1216ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги, заявлені до відповідача є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 1216, 1223 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А-І», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», криниці №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна ПТАШНИК