Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/7826/25
номер провадження 2-др/215/35/25
17 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 215/7826/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
24 листопада 2025 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 215/7826/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Вказане рішення отримано позивачем 04 грудня 2025 року в електронній формі на електронну адресу Електронного суду.
У грудні 2025 року до суду через підсистему електронний суд звернувся представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» адвокат Андрущенко М.В., з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цивільній справі за позовом ТОВ «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Андрущенка М.В. у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та адвокатом Андрущенком М.В.
Також зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв`язку з чим внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача.
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відтак, розгляд заяви здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Рішення суду у цивільній справі № 215/7826/25 за позовом ТОВ «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалене судом 24.11.2025, яке отримано позивачем 04.12.2025 року в електронній формі на електронну адресу Електронного суду. Заяву про ухвалення додаткового рішення надійшло до суду 08.12.2025, тобто в межах строку визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2025 року у цивільній справі № 215/7826/25 було ухвалено заочне рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № від 23.04.2025 в розмірі 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень, з яких: 6 000 (шість тисяч) гривень заборгованість за тілом кредиту; 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень заборгованість за процентами; 900 (дев`ятсот) гривень заборгованість за комісією за надання кредиту та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 357 (одна тисяча триста п`ятдесят сім) гривень 61 копійку» (а.с.144-147).

Представник позивача, адвокат Андрущенко М.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» судові витрати за надання професійної допомоги адвоката у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду, позивач зазначав, що витрати на правову допомогу складають 5000 грн. та повідомив, що після ухвалення судового рішення, протягом п`яти днів подасть заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також документи які їх підтверджують (а.с.5).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025; копію Акту № від 08.12.2025 приймання-передачі наданих послуг на суму 5000 грн, платіжну інструкцію № 2 від 08.12.2025, призначення платежу: згідно заявки № від 26.05.2025 про надання послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 на суму 2 800 грн (а.с.155-160,161,162,163).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі №910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також ціну позову та розмір фактично задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.133, 141,259,268,п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд,-

ухвалив

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», , місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд.10.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя