ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1481/24 Номер провадження 22-ц/814/2927/25Головуючий у 1-й інстанції Мельник Н. П. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Горбун К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 , адвоката Лошкарьова Федора Анатолійовича та представника ОСОБА_2 , адвоката Савічева Олександра Олександровича на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, смертю фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

У обгрунтування позову зазначено, що 30.12.2021 близько 01:50 поблизу будинку № 148 на вул. Чкалова в сел. Чечелеве Кременчуцького району ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не зменшив швидкість руху транспортного засобу та не здійснив своєчасного екстреного гальмування, порушивши п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та загинув на місці дорожньо - транспортної пригоди.

У результаті таких дій відповідача позивачка переживає низку душевних страждань та моральних хвилювань, а тому ОСОБА_2 повинен відшкодувати позивачці моральну шкоду, яка складає 720 розмірів мінімальних заробітних плат (5760000 грн), що на думку позивачки стверджується такими документами:

результатами огляду сімейним лікарем № 44423845 від 19.01.2022 із діагнозами «неврологічні захворювання», «катаракта»;

електронним направленням № 4460-0778-3563-6895 від 19.01.2022 для отримання консультації невролога (синусова тахікардія);

консультативним висновком спеціаліста (психіатра) від 24.01.2022 із діагнозом «розлад адаптації»;

електронним направленням № 9292-9257-1219-1236 від 19.01.2022 для отримання консультації офтальмолога (катаракта);

консультативним висновком офтальмолога від 24.02.2022;

мультизрізовою комп`ютерною томографією від 14.03.2022 із висновком «ознаки пневмофіброзу, перфузійні зміни печінки, аденома лівого наднирника»;

оглядом сімейного лікаря від 13.12.2023 із діагнозом «гіпертонія з ускладненням».

Крім того, для захисту своїх прав та інтересів позивачка вимушена звернутися для отримання правової допомоги, а тому нею понесені витрати в розмірі 25000,00 грн.

Просила звільнити її від сплати судового збору, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду 5 760 000 грн, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , подану та підписану її представником (адвокатом) Лошкарьовим Федором Анатолійовичем, до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, смертю фізичної особи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи у розмірі 200 000 грн 00 коп без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 525 грн 36 коп.

Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції зменшив суму відшкодування, мотивуючи це тим, що це може призвести до «безпідставного збагачення» позивачки. На думку скаржника , це є прямим порушенням принципу повноти відшкодування, оскільки майновий стан позивачки не впливає на розмір завданої шкоди. Суд першої інстанції безпідставно оцінив «потребу» позивачки у відшкодуванні шкоди, виходячи з її матеріального становища. Завдання суду встановити факт завдання шкоди, її розмір та визначити винну особу.

Окрім того, позивач не згоден з відмовою суду у стягнення на її користь витрат на правничу допомогу , адже на її думку такі витрати є дійсними , обґрунтованими та виправданими , та з урахуванням задовлення позовних вимог підлягають компенсації ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене ОСОБА_1 просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року, та постановити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі із вирішенням питання щодо розподілу судових витрат.

Також в апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням матеріального та процесуального права , є незаконним та необґрунтованим .

Апелянт вказує, що судом першої інстанції порушено презумпцію невинуватості , адже суд першої інстанції не чекаючи вироку у кримінальному провадженні , фактично визнав винним у вчиненні ДТП ОСОБА_2 .

Також, скаржник зауважує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення використав недопустимі докази , оскльки посилався на матеріали досудового розслідування, що на думку відповідача є порушенням норм ст.222 ЦПК України та ст. 387 КК України.

Окрім того, посилається на на те , що судом першої інстанції не встановив прямого зв`язку мід діями відповідача ОСОБА_2 та шкодою , завданою позивачу, та не врахував можливого порушення правил дорожного руху потерпілим ОСОБА_3 .

Підсумовуючи вказане ОСОБА_2 просить скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року , та відмовити у задовленні позовних вимог ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що 30.12.2021 близько 01:50 поблизу будинку № 148 на вул. Чкалова в сел. Чечелеве Кременчуцького району ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не зменшив швидкість руху транспортного засобу, своєчасно не здійснив екстреного гальмування, порушив вимоги п. 12.3 ПДР та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та загинув на місці дорожньо - транспортної пригоди.

30.12.2021 по факту дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000835 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

31.01.2021 експертом Кременчуцького міжрайонного відділення обласного бюро СМЕ Департамента охорони здоров`я Полтавської ОДА на підставі постанови слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області від 30.12.2021 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 складений висновок експертизи № 995, згідно якого виявлені тілесні ушкодження, утворені протягом короткого проміжку часу (майже одномоментно) незадовго до настання смерті, від ударної дії тупих предметів та удару об такі, якими слугували виступаючі деталі транспортного засобу, що могло мати місце при травмуванні пішохода при зіткненні його із легковим автомобілем, що рухався.

Механізм травмування ОСОБА_3 наступний: первинний удар виступаючими частинами автомобіля спричинений по задній поверхні лівої нижньої кінцівки в ділянці задньої поверхні колінного суглобу та верхньої третини гомілки; в послідуючому відбулось падіння потерпілого та удар поперековою ділянкою об виступаючі частини автомобіля.

Спільність механізму та часу утворення тілесних ушкоджень робить доцільним можливість кваліфікувати їх по ступеню тяжкості, відносно живої особи, в єдиному комплексі, як ушкодження, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (п.п. 2.1.1.а - 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Наказ Міністерства здоров`я України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби») і в цьому випадку призвела до смерті ОСОБА_3 внаслідок тупої травми хребта та спинного мозку, що ускладнилась травматичним шоком, що стверджується даними судово-гістологічного дослідження.

Між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

При судово - токсилогічному дослідженні крові та сечі трупа етиловий та інші спирти не виявлені.

15.02.2023 судовим експертом сектору автотехнічних досліджень, відділу авто технічних досліджень та криміналістичних досліджень транспортних засобів Полтавського НДЕКЦ МВС України за результатами проведеної судової експертизи складений висновок № СЕ-19/117-23/2639-1Т.

Згідно зазначеного висновку у вказаній дорожній обстановці водій транспортного засобу «SUBARU LEGACY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода, шляхом виконання вимог п. 12.3. ПДР, а тому в діях водія убачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 ПДР, для чого у водія не було перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв`язку із виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди.

19.04.2023 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України.

19.04.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Полтавській області винесені постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_2 в розшук та оголошення у міжнародний розшук.

24.04.2023 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.09.2023 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Полтавській області підготовлене клопотання компетентним органам Італійської республіки про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі довідки старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Полтавській області (а.с. 33) установлено, що згідно повідомлення НЦБ Інтерполу Італійської республіки, компетентними органами цієї держави 06.09.2023 встановлене місцезнаходження ОСОБА_2 .

Судом також установлено, що на підтвердження своїх вимог позивачкою надані копії наступних документів:

результатів огляду сімейним лікарем № 44423845 від 19.01.2022 із діагнозами «неврологічні захворювання», «катаракта»;

електронного направлення № 4460-0778-3563-6895 від 19.01.2022 для отримання консультації невролога (синусова тахікардія);

консультативного висновку спеціаліста (психіатра) від 24.01.2022 із діагнозом «розлад адаптації»;

електронного направлення № 9292-9257-1219-1236 від 19.01.2022 для отримання консультації офтальмолога (катаракта);

консультативного висновку офтальмолога від 24.02.2022;

мультизрізової комп`ютерної томографії від 14.03.2022 із висновком «ознаки пневмофіброзу, перфузійні зміни печінки, аденома лівого наднирника»;

огляду сімейного лікаря від 13.12.2023 із діагнозом «гіпертонія з ускладненням».

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Таким чином, закон зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1167 ЦК України).

Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли, на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається.

Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає і за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Так, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що обов`язковою підставою для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є також встановлення судом факту протиправності дії заподіювача шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вірно вказав суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджується факт смерті чоловіка позивача, внаслідок вчинення стосовно нього ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що при апеляційному перегляді під сумнів сторонами не ставиться. Відсутність вироку у кримінальному провадженні з урахуванням доказів по справі відповідно до ст.1168 ЦК України , не може слугувати підставою для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства у сукупності із фактичним обставинами даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що належним розміром відшкодування позивачу завданої їй моральної шкоди буде сума коштів в розмірі - 500 000,00 грн., яка належним чином відповідатиме рівню її моральних страждань внаслідок смерті її чоловіка в ДТП, засадам розумності та справедливості.

У аспекті вищевикладеного, слід вважати необґрунтованими як висновки суду першої інстанції про достатність суми коштів в розмірі 200 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди позивачу, так і вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 про відмову в задвленні позову , а також і вимоги позивача про необхідність стягнення на її користь 5 760 000грн. у відшкодування моральної шкоди, адже зазначені суми, на думку апеляційного суду, не відповідатимуть рівню моральних страждань особи та засадам розумності та справедливості.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже, рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року у даній справі слід змінити у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру коштів, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, визначивши його в сумі 500 000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , адвоката Савічева Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Лошкарьова Федора Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 22 квітня 2025 року змінити , шляхом збільшення суми стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи з 200 000 грн 00 коп до 500 000 грн 00 коп без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 285 грн 37 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов