Справа № 301/2095/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Азарової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконавчим комітетом Загатянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 20.

Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_4 розпорядження щодо майна , яке належало їй на праві власності, не залишала.

Позивач стверджує, що він спадщину за померлою матір`ю прийняв, так як на день смерті проживав разом з нею у спадковому будинку за адресою : АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою, яка видана Іршавською міською радою № 230 від 05.08.2025 року.

Крім позивача спадщину за померлою матір`ю ОСОБА_4 прийняла його сестра (донка спадкодавиці) ОСОБА_5 . Однак, остання спадщину не оформила, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконкомом Загатянської сільської ради, актовий запис № 06.

Відповідачі ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_5 ) проживали на день смерті з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, вони, згідно тверджень позивача не претендують на спадкове майно.

ОСОБА_4 була власником житлового будинку з надвірними спорудами згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконавчим комітетом Загатянської сільської ради 28.04.2012 року на підставі рішення виконкому Загатянської сільської ради № 45 від 28.04.2012 року.

При зверненні до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу, позивачу рекомендовано звернутися до суду, так як на даний час оригінал зазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2012 року не зберігся.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, натомість його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила вимоги викладені в такій задовольнити, а справу розглянути без участі позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Натомість, від останніх до суду надійшла заяви, в яких такі просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечили проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконавчим комітетом Загатянської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 20. (копія свідоцтва про смерть а.с. 5).

Родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 . (а.с.7).

Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на все її майно, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_4 розпорядження щодо свого майна не залишала.

ОСОБА_4 була власником житлового будинку з надвірними спорудами згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконавчим комітетом Загатянської сільської ради 28.04.2012 року на підставі рішення виконкому Загатянської сільської ради № 45 від 28.04.2012 року. (а.с. 10)

Відповідно до довідки Іршавської міської ради Хустського району Закарпатської області № 04.2.-18/230 від 05.08. 2025 року (а.с. 11), позивач ОСОБА_7 та відповідачі ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_5 ) проживали на день смерті з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 11)

Тобто, єдиними спадкоємцями після смерті спадкодавця ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_7 та відповідачі ОСОБА_2 (чоловік ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 , які відмовляються від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивача.

Інші особи, які 6 претендували на спадкове майно після смерті спадкодавця, в тому числі, які мають право на обов?язкову частку у спадковому майні відсутні. Даний факт також стверджується інформаційною довідкоюзі Спадкового реєстру за №83318322 від 19.11.2025 року.

Також, суд встановив, що при зверненні до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу, позивачу рекомендовано звернутися до суду, так як на даний час оригінал зазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2012 року не зберігся.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги те, що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги було визнано, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.12.2025 року.

Суддя: І. А. Даруда