Справа № 159/3913/24
Провадження № 2/159/81/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Губара В.Є.,

з участю:

секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника позивача Вінцюк Ю.Б. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Хомича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 718815,68 грн матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження автомобіля, а саме 715615,68 грн. витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, 3200 грн. франшизи, 50000 грн. моральної шкоди, витрати по сплаті судового збору в сумі 7688,16 грн, витрати, понесені за проведення оцінки транспортного засобу 4000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2023 о 9 год. 40 хв. на вул. Центральна в с. Запруддя Камінь-Каширського району Волинської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тоуotа Land Cruioser 150», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , власником автомобіля є позивач - ОСОБА_1 .Постановою Волинського апеляційного суду від 11.03.2024 у справі №157/2024/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Тоуotа Land Cruioser 150» д.н.з. НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 14/23 від 02.11.2023, сума завданих матеріальних збитків становить 872 415,68 грн. Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» з 25.03.2024 по 12.04.2024 позивачу здійснено переказ страхової суми у розмірі 156 800 грн.Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 715615,68 грн., яка й заявлена до стягнення з відповідача. Також, з відповідача підлягає стягненню франшиза в сумі 3200 грн., на суму якої зменшено страхове відшкодування. За проведення оцінки транспортного засобу позивач сплатила 4000 грн., які також заявлено до стягнення з відповідача. Крім того, через пошкодження автомобіля позивач зазнала моральної шкоди. Зазначає, що автомобіль тривалий час перебував у пошкодженому стані, у зв`язку з чим позивач, члени її сім`ї не могли використовувати його для роботи та повсякденного життя, сума для його відновлення є великою. Психологічний стан позивача значно погіршився, великі фінансові втрати негативно вплинули на її життя, вважає, що моральна шкода становить 50000 грн. Відшкодування вказаних сум ОСОБА_2 позивачу не здійснено, у зв"язку з чим вона просить стягнути їх з відповідача у судовому порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024 справу розподілено судді ОСОБА_4 .

Ухвалою Ковельського міськрайоного суду Волинської області у складі судді ОСОБА_5 від 15.07.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 96/02.10 від 29.08.2024 справу передано на повторний автоматизований розподіл, так як суддю ОСОБА_5 звільнено з посади судді у відставку.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024 справу № 159/3913/24 розподілено судді Губару В.Є.

Ухвалою судді Губара В.Є. від 25.09.2024 справу прийнято до провадження у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06.11.2024 відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Хомич Ю.В., подав до суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с.66-67), згідно з яким позовні вимоги не визнає. Зазначає, що наданий стороною позивача звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу не може бути допустимим та належним доказом, так як оцінювач оглядав транспортний засіб за відсутності відповідача та без його повідомлення, що суперечить вимогам п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 , який складав цей звіт, не наділений правом визначати розмір збитків, а лише - проводити оцінку дорожніх транспортних засобів. Позивачем не надано суду належних доказів, щодо фактичного розміру відновлювального ремонту транспортного засобу, а тому вказана позивачем сума нічим не підтверджується. Доказів коли і у який період здійснювався вказаний ремонт, які саме запчастини були придбані та замінені, матеріали справи не містять.

15.11.2024 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , подала до суду відповідь на відзив (т.1 а.с.76-77), згідно з якою відсутність відповідача під час проведення суб`єктом оціночної діяльності огляду транспортного засобу не суперечить Методиці та не свідчить про недопустимість звіту про оцінку вартості матеріального збитку. Згідно абзаців 1-2 пункту 5.2 Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграммою з повідомленням про її вручення. Зазначає, що на позивача не покладається імператавний обов`язок забезпечення повідомлення про огляд транспортного засобу. Покликаючись на Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначає, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 має необхідні документи, що уповноважують його на здійснення професійної оціночної діяльності.

Ухвалою суду від 15.11.2024 продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 09.04.2025 в справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження зупинено.

Провадження поновлено у справі ухвалою суду від 23.07.2025.

Ухвалою суду від 03.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Суду пояснила, що автомобіль позивача, внаслідок вчиненої відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, зазнав механічних пошкоджень та їй було завдано матеріальної шкоди у розмірі 872415,68 грн, третя особа у цій справі здійснила страхове відшкодування позивачу у сумі 156800 грн. Однак, до цього часу відповідач добровільно так і не відшкодував решту завданої матеріальної шкоди. Крім того, внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, позивачу також завдано моральної шкоди, яку остання оцінює в 50000 грн. та яка також їй не відшкодована.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач не погоджується із розміром матеріальної шкоди власнику транспортного засобу, так як позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних обставин, не надано доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди, не обґрунтовано розмір заявлених розмірів матеріальної та моральної шкоди.

Позивач, відповідач, представник третьої особи ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи суду не надходило, причини неявки не повідомили.

Судом 11.12.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 16 год. 45 хв. 22.12.2025.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 02.09.2021 є власником транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 150» реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.125-124).

Постановою Волинського апеляційного суду у справі № 157/2024/23 від 11.03.2024 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП (т.1 а.с. 5-7).

Вказаною постановою встановлено, що 23.10.2023 о 15 год 40 хв ОСОБА_2 на вул. Центральна в с. Запруддя Камінь-Каширського району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , не надав переваги в русі автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, змусивши останнього різко загальмувати та змінив напрямок руху, щоб уникнути зіткнення.

Крім того, зі змісту зазначеної постанови вбачається, що автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 150» внаслідок пригоди отримав механічні ушкодження та згідно з висновком експерта №СЕ-19/103-24/1298 від 05 лютого 2024 року, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору дії водія автомобіля марки "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , які не відповідали п.п.10.1, 16.1 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з полісом АР/6952129 від 19.09.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», страхова сума на шкоду заподіяну майну становить 160000 грн та франшиза 3200 грн (т.1 а.с 80).

Позивач отримала від ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі 156800 грн (т.1 а.с.8-9).

Згідно зі звітом № 14/23 від 02.11.2023 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 872415,68 грн (т.1 а.с.10-26, диск 123, фото 124 - 250, т.2 а.с. фото 1-77, а.с 97, 152-154 ).

З рахунку №18 від 14.12.2023 суб"єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 вбачається, що вартість виконання робіт з визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить для платника ОСОБА_1 4000 гривень (т.1 а.с.29).

Актом прийому-передачі робіт по оцінці від 19.12.2023 підприємець ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_1 прийняла виконаний звіт про проведення робіт по оцінці вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість робіт по оцінці склала 4000 гривень (т.1 а.с.30).

Отже, з вказаних доказів видно, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.10.2023 з участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які керували транспортними засобами, відповідно, «Volkswagen Passat» та «Toyota Land Cruiser», останній з цих транспортних засобів, власником якого є ОСОБА_1 , отримав механічні ушкодження, вартість матеріального збитку в за"язку з якими склала 872415,68 грн.

Дорожньо-транспортна пригода сталася унаслідок винного діяння водія ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі - в редакції, чинній до 01.01.2025), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відповідно до наведених норм законодавства, завдана позивачу ушкодженням належного їй транспортного засобу майнова шкода в сумі 872415,68 грн. підлягає стягненню з особи, винної у її заподіянні, тобто відповідача ОСОБА_2 , за вирахуванням сплаченого позивачу страхового відшкодування у сумі 156800 грн., тобто в остаточній сумі 715615,68 грн. (872415,68 грн. - 156800 грн. = 715615,68 грн.).

З підстав, передбачених ст.22, 1166 ЦК України, суд відносить до матеріальної шкоди, завданої відповідачем позивачу й витрати останньої в сумі 4000 грн. на проведення суб"єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 оцінки вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, які у зв"язку з цим також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Як визначено п.77 ст.1 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством

Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6. ст. 36 цього ж Закону встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, передбачена полісом АР/6952129 від 19.09.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза в сумі 3200 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З приводу доводів сторони відповідача щодо складення суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 звіту № 14/23 від 02.11.2023 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, з порушенням норм чинного законодавства, суд зазначає таке.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна) і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом ч.3 ст.3 цього Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_6 видано Фондом державного майна України сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 292/2022 від 04.07.2022, зокрема за напрямом "Оцінка колісних транспортних засобів", та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 202 від 31.05.2003, зокрема за напрямом «Оцінки транспортних засобів» (т.1 а.с.26).

Оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін (ч.1 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

Як визначено абз.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Отже, визначення збитків або розміру відшкодування майна є складовою оцінки майна.

Таким чином, твердження представника відповідача про те, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 не наділений правом визначати розмір збитків, а уповноважений лише проводити оцінку дорожніх транспортних засобів, спростовується зазначеними нормами ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11200 №142/5/2092.

Відповідно до п.5.2 вказаної Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Таким чином, виклик відповідача для проведення огляду КТЗ не є імперативним обов`язком позивача, а є його правом та здійснюється у разі потреби, що спростовує доводи представника відповідача про порушення п.5.2 Методики при складанні звіту № 14/23 від 02.11.2023.

Звіт № 14/23 від 02.11.2023 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, складений відповідно до вимог законодавства, відтак визнається судом належним, допустимим та достовірним доказом.

Ухвалою суду від 09.04.2025 (т.2 а.с.109-110) за клопотанням представника відповідача (т.1 а.с.71-72) з підстав забезпечення всебічності та повноти з"ясування обставин щодо вартості завданого позивачу матеріального збитку призначено судову автотоварознавчу експертизу, оплату якої покладено на відповідача ОСОБА_2 . Однак, згідно з листом Волинського відділення Львівського НДІСЕ від 29.08.2025 станом на 22.08.2025 рахунок вартості проведення експертизи не сплачений відповідачем, у зв`язку з чим ухвалу суду залишено без виконання (т.2 а.с.145).

Суд зазначає, що інших, ніж звіт № 14/23 від 02.11.2023, доказів щодо вартості завданого позивачу матеріального збитку сторони суду не надали, відтак оспорюваний відповідачем розмір збитків ним не спростовано.

З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 50000 грн, суд зазначає таке.

Моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з приписами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як визначено ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд враховує зазначені у позові доводи, зокрема: порушення його звичайного укладу життя протягом тривалого часу, у зв`язку з відсутністю автомобіля на час його ремонту, необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя, необхідність вирішувати питання відшкодування шкоди у судовому порядку, а також те, що жодних заходів щодо добровільного відшкодування спричиненого збитку відповідач не здійснив.

Враховуючи встановлені у справі обставини, оцінюючи доводи позивача на обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, та з огляду на ступінь вини відповідача, характер та обсяг моральних страждань позивача, спричинені негативні наслідки, які були завдані позивачу неправомірним діянням відповідача, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, сягнувши із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідача на користь позивача 722815,68 грн на відшкодування майнової шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 7688,16 грн.

Із урахуванням наведеного, зважаючи на положення ст 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково - на 94,82% (732815,68 грн. х 100% : 772815,68 грн. = 94,80%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 7289,91 грн. (7688,16 грн. х 94,82% : 100% =7289,91 грн.).

Керуючись ст.ст.12,13,82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 722815 (сімсот двадцять дві тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 68 копійок матеріальної шкоди, які складаються з: 715615,68 грн матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, 3200,00 грн франшизи, 4000,00 грн. вартості оцінки матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7289 (сім тисяч двісті вісімдесят дев"ять) грн. 91 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 77, м. Київ.

Повне рішення складено 22.12.2025.

Головуючий:В. Є. ГУБАР