Справа № 486/1740/25
Провадження № 2/486/1260/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 грудня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є квартиронаймачем кімнати АДРЕСА_1 на підставі ордеру №69 від 27 грудня 2016 року. Окрім неї у даній квартирі також були зареєстровані її доньки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та колишній чоловік ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу з 2019 року відповідач у квартирі не проживає квартирою не користується, зобов`язання по утриманню житлового приміщення не виконує, оплату комунальних послуг не здійснює. Всі обов`язки, що випливають з договору по обслуговуванню житлового приміщення, виконує вона. На початку 2025 року КП ЖЕО здійснило зміну нумерації кімнат у гуртожитку в будинку АДРЕСА_2 , але вона не мала можливості здійснити її, оскільки необхідна присутність відповідача. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом КП «ЖЕО» від 12 вересня 2025 року. Позивач зазначає, що звернення до суду з даною позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням- є однією із форм захисту власником своїх прав. Вказує, що заходи досудового врегулювання спору проводилися в уній формі, але відповідач відмовляється знятись із реєстрації.

Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 17.11.2025 року залучено в якості третьої особи ОСОБА_2 , закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2019 році. Проживали разом у гуртожитку. Після розірвання шлюбу відповідач покинув помешкання та понад 6 років не проживає в ньому. Їй відомо, що він проживає в Одеській області, самовільно не знімається з реєстрації з невідомих їй причин. Зазначила, що за весь час його відсутності вона несе всі витрати з утримання кімнати. Пояснила, що не чинила відповідачу перешкод у користуванні житлом.

Третя особа ОСОБА_2 суду пояснила, що відповідач є її вітчимом та вони проживали разом у гуртожитку. Майже шість років він там не проживає та з нею й позивачем не спілкується.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, та за згодою позивача суд в судовому засіданні постановив проводити заочний розгляд справи.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 27.12.2016 Виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради ОСОБА_1 видано ордер №69 на сім`ю з чотирьох осіб на право зайняття житлового приміщення у гуртожитку АДРЕСА_3 розміром 14,6 кв.м. Ордер виданий на підставі рішення виконкому Южноукраїнської міської ради №320 від 21.12.2016 року. Склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 -донька, ОСОБА_5 -донька.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08.08.2019 розірвано шлюб між Н.В. та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 12.09.2025 року в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані з 04.01.2017 року: позивач ОСОБА_1 , 1981 р.н. (квартировинаймач), ОСОБА_3 , 1974 р.н. (чоловік), ОСОБА_6 , 1997 р.н. (дочка), ОСОБА_5 , 2006 р.н. (дочка), яка знята з реєстрації 03.10.2024.

Відповідач фактично з 2019 року за місцем реєстрації не проживає, участі в утриманні вказаного житла не приймає, його особистих речей у кімнаті немає, що зафіксовано в акті №135 від 12.09.2025 року, складеному сусідами позивача та засвідченому головним інженером КП ЖЕО ПМР.

Дані обставини також підтвердили свідки в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з 2017 року проживає в одному гуртожитку з позивачем. На той час відповідач вже проживав з позивачем. З 2019 року відповідач не проживає в гуртожитку, з дочкою не спілкується. Їй відомо, що раніше він був на заробітках за кордоном, потім був мобілізований, після чого поїхав до батьків у село.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що у гуртожитку зареєстрована з 2017 року, знайома з позивачем та відповідачем, їй відомо, що вони проживали у одній кімнаті сім`єю, так є сусідами по кімнатам, після розірвання шлюбу у 2019 році відповідач покинув гуртожиток та не проживає в ньому, де наразі проживає їй невідомо. Позивач вже тривалий час проживає з іншим чоловіком.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні. При цьому наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР визначені підстави збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі №490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК України, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №201/10924/13-ц).

Разом з тим, вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа №464/7923/16-ц).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації проживання понад шість місяців без поважних причин, з заявами щодо збереження житла не звертався, витрат по утриманню житла не несе, його речей у квартирі немає і даним житлом відповідач не цікавиться, не вважає його своїм, перешкод для користування цим житлом також не встановлено, суд вважає можливим на підставі ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР визнати ОСОБА_3 такими, що втратив право користування житлом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Про стягнення судових витрат вимоги позивачем не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,10,76-82,89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Південноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 09 липня 1999 року, таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою за адресою: АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. О. Волощук