Провадження №: 2/755/9265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Русін Т.С., звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить звільнити його від обов`язку сплати аліментів та припинити примусове стягнення аліментів, що здійснюється на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року по справі № 755/6297/15-ц.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року по справі № 755/6297/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з

24 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас, у своїй заяві від 16 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 фактично відмовилась від своєї дитини та погодилась, щоб донька ОСОБА_4 проживала з позивачем та його сім`єю в м. Коростень Житомирської області.

Отже, з 16 квітня 2024 року спільна донька сторін проживає з батьком ОСОБА_1 , останній самостійно займається вихованням, навчанням та лікуванням доньки. Матір дитини ОСОБА_2 проживає окремо, життям, навчанням та здоров`ям доньки не цікавиться, чим фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, однак стягнення аліментів на її користь продовжується здійснюватись.

На підставі викладеного позов просив задовольнити.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Русін Т.С., про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено, у зв`язку із недотриманням представником вимог статті 212 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Русін Т.С., про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, 25 листопада 2025 року представник позивача

ОСОБА_1 - адвокат Русін Т.С., через систему «Електронний суд» подала заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 25 листопада 2025 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги визнає та підтверджує факт проживання доньки ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 .

Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2011 року Вілійською сільською радою Острозького району Рівненської області, за актовим записом № 2 між сторонами зареєстровано шлюб, про що зазначено в рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті

82 ЦПК України).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина - донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії

НОМЕР_1 , виданим повторно Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1627.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року у справі

№ 755/6297/15-ц, шлюб між сторонами розірвано, змінено прізвище ОСОБА_2 на дошлюбне - « ОСОБА_2 ». Також зазначеним судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 24 березня 2015 року і до повноліття дитини.

В матеріалах справи також міститься копію заяви ОСОБА_2 від 16 квітня 2024 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до статті 151 СК України надає згоду на проживання доньки

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в родині рідного батька останньої - ОСОБА_1 .

До матеріалів справи також долучено копію декларації № 0001-Н374-68А0 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , законним представником якої зазначений ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 11 квітня 2024 року № 3 та характеристики, ОСОБА_1 з 10 квітня 2023 року працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Коростенський завод КЗОТ» на посаді слюсаря із складання металевих конструкцій, на роботі характеризується позитивно. Згідно довідки від 11 квітня 2024 року № 2, дохід ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року склад 63 768,71 грн.

17 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про надання висновку про доцільність визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради від 21 серпня 2024 року

№ 49 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » зазначено, що після припинення між сторонами шлюбних відносин, їхня спільна донька ОСОБА_4 залишилась проживати разом з матір`ю. Батько дитини, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем, має стабільний дохід та хоче, щоб його донька ОСОБА_4 проживала разом з ним. Матір дитини, ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, веде нездоровий спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо проживання доньки ОСОБА_4 з батьком

ОСОБА_1 не заперечує.

Спеціалістами служби проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 та з`ясовано, що в квартирі створені всі умови для проживання та виховання дитини.

До матеріалів справи також долучено копію акту обстеження умов проживання від 31 березня

2025 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає сім`я з чотирьох чоловік, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно відомостей з реєстру Острозької територіальної громади від 08 квітня 2025 року

№ 2025/004597851, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 08 квітня 2025 року. За зазначеною адресою також зареєстрований позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08 квітня 2025 року

№ 5-246.

Відповідно до довідки від 31 березня 2025 року № 7691, ОСОБА_4 навчається в 6-Б класі Коростенського міського ліцею № 4 Житомирської області, з 30 серпня 2024 року по теперішній час. Водночас, з характеристики від 31 березня 2025 року та довідки від 05 червня 2025 року № 196 наданої директором Коростенського міського ліцею № 4 Житомирської області Дзигою Олександром та класним керівником Рудиком Віталієм, вбачається, що ОСОБА_4 школу відвідує регулярно, має хорошу поведінку та позитивні результати в навчанні, до дорослих та однолітків ставиться з повагою, на уроках уважна, активна, організована, домашнє завдання виконує старанно. Батько дитини ОСОБА_1 до виконання батьківських обов`язків ставиться відповідально, цікавиться шкільним життям та досягненнями доньки, підтримує зв`язок з класним керівником, бере участь в шкільних та позакласних заходах.

В матеріалах справи також містяться пояснення малолітньої дитини ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрані 05 червня 2025 року заступником начальника, завідувачем сектору з профілактики злочинності, запобігання бездоглядності дітей Служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради Стек Оксаною. З вказаних пояснень ОСОБА_4 вбачається, що до квітня

2024 року дитина проживала в місті Києві з мамою ОСОБА_2 та бабусею, через зловживання алкогольними напоями останніми ОСОБА_4 часто залишалась у сім`ї свого дядька, який і забезпечував її матеріально. В квітні 2024 року після чергового перебування матері в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 забрав до м. Коростеня її батько ОСОБА_1 , і з того часу дитина проживає з батьком, його дружиною та сином дружини батька. За весь час проживання з батьком матір жодного разу до дитини не приїздила, телефонувала рідко, всіма необхідними речима ОСОБА_4 забезпечує батько. ОСОБА_4 бажає і надалі проживати з батьком та його сім`єю.

Згідно наданої позивачем копії розрахунку від 31 березня 2025 року № 8238, станом на 31 березня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 755/6297/15-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 08 липня 2015 року, становить 50 940,23 грн.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (постанова Верховного Суду від

14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц).

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі.

Враховуючи правову природу аліментів (які є власністю дитини), їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд повинен оцінити при вирішенні цього спору наявність підстав для подальшого стягнення аліментів з особи, з яким, за встановленими обставинами справи, проживає дитина.

Судом встановлено, що заявою від 16 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 надала згоду на проживання доньки ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 . Крім того, висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області від 21 серпня 2024 року № 496 «Про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 » вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 . Спеціалістами служби проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 та з`ясовано, що в квартирі створені всі умови для проживання та виховання дитини.

Так, після ухвалення рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року у справі № 755/6297/15-ц, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на доньку

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінились обставини, а саме: відбулась зміна місця проживання дитини.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 12 травня 2023 року (справа № 686/12480/22, провадження № 61-12518св22) «за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина».

Суд вважає, що встановлений у процесі розгляду справи факт того, що протягом тривалого часу донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який піклується про неї та забезпечує усім необхідним, є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина, суд приходить до висновку про задоволення позову щодо припинення з дня написання ОСОБА_2 заяви про надання згоди на проживання спільної дитини сторін разом із батьком ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнення з позивача аліментів на доньку.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2024 року у справі

№ 750/10188/20.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», статтями 7, 141, 150, 180-185, 191 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279-281, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку сплати аліментів - задовольнити.

Припинити з 16 квітня 2024 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн, які стягуються на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від

11 червня 2015 у справі № 755/6297/15-ц.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання:

АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_4 ,

Суддя О.О. Хромова