Справа № 946/4755/24
Провадження № 2-о/946/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

присяжних Савченко С.В., Опря Д.А.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , є інвалідом з дитинства 1-Б групи в зв`язку з стійким хронічним психічним розладом, у зв`язку з чим не може у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги. З 17.11.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Маєть спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Родина мешкає разом у будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 працевлаштований, має стабільний заробіток. Дуже дбайливо ставиться до ОСОБА_3 та вважає її своєю донькою. Разом опікуються дитиною. Обидва мають можливість дбати про доньку, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням та за станом здоров?я можуть здійснювати обов?язки опікунів та повністю відповідають вимогам встановленим до опікунів, визначеним «Правилами опіки та піклування», затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім?ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров?я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 № 34/166/131/88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за № 387/3680.

Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Заявники в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не змогла надати пояснення.

Представник особи, в інтересах якої подано заяву в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення заяви визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення ОСОБА_2 опікуном, та заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання буз участі заінтересованої особи та долучив до матеріалів справи висновок про можливість призначення опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення заявників, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, документи, надані органом опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст. 293 ЦПК України).

Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено:

-свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим 02.02.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, де матір`ю вказана ОСОБА_5 ;

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 17.11.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно якому ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище « ОСОБА_6 ».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 1 групи (Б) з дитинства, що підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ № 165934, виданою 09.12.2020 року Спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , матеріально забезпечені, за станом здоров?я можуть бути опікунами.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 240 від 09.04.2025 року, складеного Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.0 за МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 63 ч. 4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №01/01-32/3575 від 04.11.2025 року, опікунська рада з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Саф?янівської сільської ради вважає за можливе призначити опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 240 від 09.04.2025 року, складеного Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров?я України», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.0 за МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять призначити їх опікунами над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було підтверджено ними в судовому засіданні.

Так, судом не встановлено застережень, передбачених ст. 64 ЦК України для призначення їх опікунами недієздатної фізичної особи немає.

За таких обставин суд вважає за необхідним встановити над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити опікуном над нею ОСОБА_2 .

Водночас, суду не доведено достатніх підстав для задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначає наступне.

Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпний перелік членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Так виснував Верховний Суд у постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблений висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном.

Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затверджених постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. № 866.

Відповідно до п.3.3 Правил опіки та піклування, документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20 при призначенні опікуна важливо і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим 02.02.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, батьком вказано ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2013 року (справа № 500/7963/13-ц) розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 17.11.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина 1 статті 300 ЦПК України).

Суд, за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу (частина 2 статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах 2-5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №01/01-32/3575 від 04.11.2025 року, опікунська рада з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) при виконавчому комітеті Саф?янівської сільської ради вважає за можливе призначити опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте, виходячи зі змісту висновку та матеріалів справи, суд вважає недоведеною неможливість виконання функцій опіки лише ОСОБА_2 та необхідності наділення такими функція також ОСОБА_1 є необґрунтованою.

Суд звертає увагу на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Так, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року указом Президента в Україні введений воєнний стан, строк дії якого наразі продовжений.

Відповідно до пп.10 п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаний опікун особи, визнаної судом недієздатною.

В силу абз.14 п.3 ч.12 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови, що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами.

Аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок, що призначення заявника, який є особою призовного віку, опікуном може бути підставою для подальшого отримання відстрочки чи звільнення з військової служби.

Окрім того, суд наголошує, що умови існування в державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни.

А тому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном за обставин існування інших споріднених членів сім`ї, а саме ОСОБА_2 .

Крім того, суд зауважує, що станом на сьогодні саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст.65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. При розгляді питання про призначення опікуна слід враховувати кандидатуру, обґрунтовувати доцільність призначення саме його, а також, чи склалися між заявником та недієздатною особою особисті приязні взаємини, чи є у недієздатної особи інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна.

Втім, ОСОБА_1 не надано суду доказів наявності у нього оформленого права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також суд звертає увагу, що приписами ст. 300 ч. ч. 5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Згідно листа Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №29/02-566-2025 від 05.06.2025 року, вартість проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 склала 8075 грн. 62 коп.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за потрібне компенсувати за рахунок держави Державній установі «Інститут судової психіатрії МОЗ України» (, рахунок UA1007077, МФО 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва. Призначення платежу: «за проведення експертизи відносно ОСОБА_3 , експерт ОСОБА_8 ») судові витрати за проведення експертизи в Одеській філії судово-психіатричних експертиз у сумі 8075 грн. 62 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 16, 76, 263-265, 295-300 ЦПК України, ст. ст. 60, 62 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (адреса: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85), про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Призначити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

У задоволенні вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Компенсувати за рахунок держави Державній установі «Інститут судової психіатрії МОЗ України» (, рахунок UA1007077, МФО 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва. Призначення платежу: «за проведення експертизи відносно ОСОБА_3 , експерт ОСОБА_8 ») судові витрати за проведення експертизи в Одеській філії судово-психіатричних експертиз у сумі 8075 грн. 62 коп.

Роз`яснити положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2025 року.

Головуючий суддя: /підпис/ Присяжні: 1./підпис/ 2. /підпис/ О.Я. Присакар Копія вірна Суддя: О.Я. Присакар Головуючий суддя: О.Я. Присакар О.Я. Присакар