Справа № 473/5273/25
РІШЕННЯ

іменем України

"19" грудня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Ротар М.М.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «№ 13 Прогрес» про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,

встановив

Представник позивача адвокат Бінько М.А. звернулась до суду з позовом та просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на частку квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . За життя померлий заповіту не склав, отже має місце спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги який прийняв спадщину після його смерті, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є його син позивач ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або мали право на її обов`язкову частку немає.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема, 1/2 частку кватири АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане вище майно спадкодавець за життя набув, проте належним чином його не оформив, тому вказаний факт став підставою для відмови державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в оформленні спадкових прав позивачу в нотаріальному порядку.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бінько М.А. в судове засідання не з`явились, представник надав заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи ОСББ «№13 Прогрес» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти їх задоволення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 30 липня 2024 року (а.с.6).

Спадкоємцем першої черги який прийняв спадщину після його смерті, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є його син позивач ОСОБА_1 , який звернувся з заявою про прийняття спадщини і на підставі заяви заведена спадкова справа у Вознесенській державній нотаріальній конторі за № 161/2024 від 11.10.2024 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема, 1/2 частку кватири АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане вище майно спадкодавець за життя набув, проте належним чином його не оформив, тому вказаний факт став підставою для відмови державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в оформленні спадкових прав позивача в нотаріальному порядку, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Вознесенської державної нотаріальної контори від 15.05.2025 року №653/02-14 (а.с.18).

Так, відповідно до рішення Вознесенського міського суду від 19.08.1989 року, ОСОБА_2 (батько позивача) та ОСОБА_3 (мати позивача) були членами ЖБК «Прогрес» та мали в користуванні квартиру АДРЕСА_1 . Кожному з них належало по 1/2 частці квартири та зобов`язано сторони сплатити визначений розмір недоплачених пайових внесків в рахунок вартості належної кожному власнику частці нерухомого майна. (а.с. 7)

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.08.2012 року, ухвали суду від 06.12.2013 року, ухвали суду від 21.11.2014 року, за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 частку за кожним квартири АДРЕСА_2 .

В свою чергу згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.08.2012 року, ухвали суду від 06.12.2013 року, ухвали суду від 21.11.2014 року за ОСОБА_1 було визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 30410508 від 03.12.2014 року (а.с.12-14).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2025 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/6 частці за кожним (тобто 1/2 частка цілої квартири).

Згідно вказаної інформаційної довідки відсутні дані щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - 1/2 частку спірної квартири за спадкодавцем ОСОБА_2 .

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до довідки ОСББ «№ 13 Прогрес» за № 25 від 21.06.2025 року пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 , в розмірі 9 384 грн. 99 руб. були сплачені в повному обсязі ОСОБА_2 (а.с.19)

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтва про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв до набрання чинності ЦК України 2003 року) член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.

Обов`язкова реєстрація права власності нерухомого майна була закріплена на законодавчому рівні після 01.01.2004 з введенням в дію ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 61 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», за змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Крім того, у п. 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім`ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю квартира є спільною сумісною власністю членів сім`ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.

Таким чином, оскільки спадкодавцем ОСОБА_2 повністю сплачені пайові внески станом на 1989 рік, що підтверджується копіями квитанцій, які є в матеріалах справи, в рахунок вартості частки квартири, то останній за життя набув у власність частку квартири АДРЕСА_1 .

Частинами 3, 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На час внесення повністю пайового внеску за квартиру, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, визначено, що реєстрацію проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 за життя не оформив документи на належну йому частку майна, та не зареєстрував його належним чином. Після смерті батька, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, до складу якої увійшла вищевказана частка квартира, але оформити свої спадкові права не зміг через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Право власності як і будь-яке суб`єктивне право виникає при наявності певних юридичних фактів, конкретних життєвих обставин, з якими закон пов`язує виникнення права власності на конкретне майно у певних осіб.

Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та визнані у повному обсязі повноважним представником відповідача, судом встановлено наявність законних підстав для їх задоволення у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «№ 13 Прогрес» про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, на частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2025р.

Суддя М.М. Ротар