Провадження №2/752/7643/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних та інших послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю звернулася суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних та інших послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є експлуатуючою організацією і надає житлово-комунальні та інші послуги у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 28.01.2013.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

01.04.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, та інших послуг №62ж/Лом71г-18, відповідно до умов якого виконавець надає споживачеві послуги обумовлені договором, а споживач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим розміром (тарифом), у строки та на умовах, передбачених договором.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за період з лютого 2023 року по березень 2025 року остання має заборгованість у розмірі 83741,39 грн.

Також відповідач має сплатити пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 7421,22 грн., нараховані на суму заборгованості за надані послуги, інфляційні втрати у розмірі 10197,32 грн. та 3% річних у розмірі 2788,30 грн.

Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат, та судовий збір.

18.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

15.07.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення його до участі в справі як третьої особи, оскільки йому стало відомо про справу, у якій сторона - ФІРМА «Т.М.М.» ТОВ може протиправно і незаконно вимагати стягнення штучно нарахованого боргу за житлово-комунальні послуги, при цьому напевно маючи договір зі споживачем, але скоріш за все не маючи письмового погодження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території. Тобто, вказана сторона - ФІРМА «Т.М.М.» ТОВ могла змінити тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території в порушення відповідних пунктів договору без укладення додаткової угоди зі споживачем, а звідти може бути протиправно (незаконно) нараховані штучні борги за житлово-комунальні послуги, чому суд має надати правову оцінку.

Оскільки 03.07.2025 Київським апеляційним судом у справі №759/3139/25 (Пр. №22-ц/824/9854/2025, https://reyestr.court.gov.ua/Review/12863908) прийнято постанову, у якій суд погоджується з позивачем ( ОСОБА_2 ) у тому, що зміна тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території була проведена відповідачем (ТОВ ФІРМОЮ «Т.М.М.») в порушення пунктів договору без укладення додаткової угоди.

Частинами 1, 3, 5 ст. 53 ЦПК України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для залучення до участі в цій справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , оскільки рішення суду по цій справі жодним чином не вплине на їх права та обов`язки щодо однієї зі сторін, а доказів на підтвердження протилежного суду не подано.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю є експлуатуючою організацією і надає житлово-комунальні та інші послуги у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з актом готовності об`єкта до експлуатації від 28.01.2013.

Власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 26.09.2016 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.05.2025 №429095738.

01.04.2018 між Фірмою «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_1 укладено договір про надання комунальних послуг, послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, та інших послуг №62ж/Лом71г-18.

Предметом вказаного договору відповідно до п. 1.1. договору є надання виконавцем споживачеві послуг обумовлених даним договором у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому знаходиться приміщення споживача - квартира АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим розміром, у строки та на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 11.1. зазначеного договору встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений даним договором термін та з моменту набуття права власності.

Пунктом 8 договору №62ж/Лом71г-18 від 01.04.2018 передбачено, що за несвоєчасне внесення плати зі споживача стягується пеня у встановленому законом розмірі за кожен день прострочення (0,1%).

Вказаний договір є чинним, недійсним в установленому законодавством порядку не визнаний.

З 17.07.2015 тариф становив 13,66 грн. за 1 кв.м загальної площі нежитлових приміщень за місяць (в тому числі прибуток та ПДВ); з 01.06.2024 тариф становив 15,93 грн. за 1 кв.м загальної площі нежитлових приміщень за місяць (в тому числі прибуток та ПДВ).

З метою дотримання діючого законодавства та забезпечення належної експлуатації та утримання будинку і майна за адресою: АДРЕСА_1 , позивач уклав відповідні договори з підрядними організаціями.

Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , за період з лютого 2023 року по березень 2025 року утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 83741,39 грн.

Відповідно до розрахунку пені, індексу інфляції та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором №62ж/Лом71г-18 від 01.04.2018 за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 нарахована пеня у розмірі 7421,22 грн., за період з 01.02.2023 по 31.03.2025 нараховані інфляційні втрати у розмірі 10197,32 грн. та 3% річних у розмірі 2788,30 грн.

За цей період відповідач надані послуги оплачувала не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу.

Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідач відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати.

На підтвердження заборгованості Фірма «Т.М.М.» - ТОВ надала відповідні розрахунки.

Отже, відповідач як споживач вказаних послуг та власник майна має обов`язок оплатити позивачу їх вартість.

Водночас, судом встановлено, що свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг відповідач виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані комунальні послуги за період з лютого 2023 року по березень 2025 року у розмірі 83741,39 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з 01.02.2023 по 31.03.2025 інфляційних втрат у розмірі 10197,32 грн. та 3% річних у розмірі 2788,30 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне.

На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21) суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023.

Отже нараховані на цю суму заборгованості 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.02.2023 до 29.12.2023, стягненню не підлягають, оскільки їх нарахування є безпідставним.

Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості, підлягають стягненню за період з 30.12.2023 по 31.03.2025 в сумі 1052,66 грн. та в сумі 4300,15 грн., відповідно.

Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з 01.11.2023 по 31.03.2025 пені у розмірі 7421,22 грн., нарахованої на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне.

Як вже було зазначено вище, нарахована на суму заборгованості пеня за період з 01.11.2023 до 29.12.2023, стягненню не підлягає, оскільки її нарахування є безпідставним.

Таким чином, пеня, нарахована на суму заборгованості, підлягає стягненню за період з 30.12.2023 по 31.03.2025 в сумі 7216,84 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (92,47%) у розмірі 2799,99 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю заборгованість за надані комунальні послуги за період з лютого 2023 року по березень 2025 року у розмірі 83741 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок одна) грн. 39 коп., інфляційні втрати у розмірі 4300 (чотири тисячі триста) грн. 15 коп., 3 % річних у розмірі 1052 (одна тисяча п`ятдесят дві) грн. 66 коп., пеню у розмірі 7216 (сім тисяч двісті шістнадцять) грн. 84 коп. та судові витрати у розмірі 2799 (дві тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю, місцезнаходження: м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення складене 23.12.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова