Провадження № 2/204/4849/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , через представника, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 із вимогою про розірвання шлюбу, яку зареєстровано 06 жовтня 2025 року(а. с. 1-3).

В обґрунтування позову вказав на те, що 08 серпня 2023 року сторони уклали шлюб, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що з серпня 2025 року сторони зрозуміли, що в подальшому вони не можуть побудувати щасливу сім`ю через різні погляди на сімейний побут, сімейні цінності та у вихованні спільної дитини, тому з цього часу сторони вже не проживають разом, а тому фактично шлюб вже розпався. Враховуючи, що сторони не проживають однією сім`єю, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейних відносини як подружжя, подальше їх спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої спільної малолітньої дитини. Позивач заперечує проти надання строку для примирення, оскільки примирення між ними неможливе. У зв`язку із чим, прохає розірвати шлюб, судові витрати покласти на позивача.

10 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін (а. с. 35).

30 жовтня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представниці відповідачки (а. с. 43-44), в обґрунтування якого зазначили, що відповідачці незрозумілі та досі невідомі причини розірвання шлюбу, оскільки ініціатором розірвання шлюбу є саме позивач. Позивач повідомив відповідачку шляхом надіслання смс-повідомлення в серпні 2025 року, що бажає розірвати шлюб та починає будувати своє особисте життя, не повідомивши по суті причини такого рішення. З цього часу поведінка позивача негативно змінилась в сторону відповідачки, з`явилась агресія, постійні докори, зневажливе ставлення та незрозуміла поведінка позивача. Спільною дитиною позивач повністю не цікавиться, а також повідомив відповідачку, що повністю припиняє з вересня фінансову допомогу на її утримання та їх сина, а також зазначив, що його не цікавить як відповідачка буде жити із дитиною. Вважає, що таке відношення дійсно є недопустимим у шлюбних стосунках та суперечать сімейним цінностям відповідачки, її поглядам на взаємовідносини та повагу в сім`ї. Тому, відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки це є в інтересах дитини та забезпечить його гармонійний розвиток. Прохає суд залишити їй шлюбне прізвище та розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача (а. с. 56 та на звороті), позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 67).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08 серпня 2023 року у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, про що складено актовий запис № 406, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 серпня 2023 року (а с. 6). Прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 травня 2024 року (а. с. 15).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Приписами ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідачка виявила бажання не відновлювати дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач у позовній заяві прохав покласти судові витрати на нього, суд не вирішує питання щодо відшкодування судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 133, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 08 серпня 2023 року у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіональногоо управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 406 розірвати.

Залишити відповідачці шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна