Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1404/25
Провадження № 2/689/548/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Конфедерат Л.М.,

позивачки ОСОБА_1 та її представниці адвоката Гуменюк А.П.,

представниці Відповідача адвоката Адамчук Л.В.,

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

встановив:

1. Стислий виклад позиції Позивача, третьої особи

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач ) та просила стягнути з нього 87696 гривень безпідставно набутих грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 у листопаді 2022 року уклали усний договір купівлі-продажу автомобіля марки «BMW 520I» 1991 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 (далі - автомобіль) на умовах розстрочення оплати чотирма платежами. Ціна автомобіля 2100 доларів США.

ОСОБА_2 , чоловік Позивачки, в перших числах листопада 2022 року передав ОСОБА_4 800 доларів у гривнях, який їх передав ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_2 отримав автомобіль та ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

27 грудня 2022 року ОСОБА_1 здійснила платіж на банківський рахунок ОСОБА_3 на суму 20500 гривень, а 25 січня 2023 року на суму 20000 гривень.

У травні 2023 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 300 доларів, який мав передати їх ОСОБА_3 .

Сторони договору домовилися, що завершать оформлення автомобіля або шляхом оформлення довіреності або договору купівлі-продажу.

В листопаді 2024 року в межах кримінального провадження був арештований автомобіль, а вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2025 року засуджено ОСОБА_2 , скасовано арешт та передано автомобіль власнику ОСОБА_3 .

Належним чином договір купівлі-продажу так і не було укладено через відмову ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_2 , допитаний у якості свідка, пояснив, що заявлений позов підтримує. Заявлені його дружиною ОСОБА_1 фактичні обставини відповідають дійсності. Додав, що у нього з дружиною спільні кошти; він отримував заробітну плату, перераховував дружині на картку; вона також заробляла; спільними коштами вона розраховувалася за автомобіль. При цьому перший платіж передав він через ОСОБА_4 .

2. Стислий виклад заперечень Відповідача

Відповідач у відзиві на позов проти його задоволення заперечував. Зазначив, що з ОСОБА_1 не укладав договору та не був з нею знайомий. Покупцем його автомобіля був її чоловік ОСОБА_2 . Усна домовленість була щодо продажу автомобіля за 2100 доларів США із відтермінуванням на три місяці. Платежі було здійснено з грубим порушенням строків, а загальна ціна не була сплачена у повному обсязі. Вважав, що грошові кошти отримано на законній підставі, якою є усний договір купівлі-продажу автомобіля. З цих міркувань підстава позову необґрунтована.

Відповідач не заперечував, а його представниця у судовому засіданні визнала, що ОСОБА_3 отримав за автомобіль 800 доларів США, якій йому передав ОСОБА_2 у гривнях через ОСОБА_4 ; банківські перекази у сумах 20500 та 20000 гривень від ОСОБА_1 , а також останній платіж у сумі 150 доларів США, що були передані у гривні.

3. Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою від 01 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 23 вересня 2025 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 .

Ухвалою від 13 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

4. Рішення щодо позову

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з підстав.

5. Зміст спірних правовідносин

Між сторонами наявний спір щодо стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

6. Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04 листопада 2019 року перебувають зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8).

З огляду на презумпцію права спільної власності на грошові кошти подружжя, та правовий режим спільної сумісної власності на майно, що набуте у шлюбі за спільні кошти, суд вважає, що у цій справі не має значення хто з подружжя безпосередньо передавав чи переказував грошові кошти продавцю автомобіля, а також те, хто мав бути титульним власником за договором купівлі-продажу, що планувався. У цьому випадку Позивачка діяла в інтересах сім`ї. Їй у цьому сприяв її чоловік.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором (частина перша статті 14 ЦК України).

Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що сторони спору погодилися з тим, що відносно такої істотної умови договору як розстрочка платежів повинна бути досягнута згода.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що домовилися про відтермінування повної оплати на три місяці.

Позивачка не зазначала про дату повної оплати ціни договору.

Таким чином, сторони не домовилися щодо таких істотних умов як дата повної оплати ціни договору, строки внесення кожного із чотирьох платежів, дати та розміру кожного платежу.

Крім того, сторони не узгодили момент переходу права власності на автомобіль (наприклад, момент першого платежу, фактичної передачі автомобіля, момент повної оплати тощо).

Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина перша статті 206 ЦК України передбачає, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно пункту 3) частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

Отже, у цій справі договір купівлі-продажу автомобіля, ціну якого сторони визначили такою, що еквівалентна 2100 доларам США, слід було укладати у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом цієї норми договір купівлі-продажу транспортного засобу може бути реальним, тобто він набуває чинності лише після передачі (прийняття) транспортного засобу у власність іншої сторони, або ж консенсуальним, тобто він вважається укладеним (чинним) з моменту досягнення згоди щодо всіх істотних умов, а передача майна транспортного засобу вже є виконанням зобов`язання.

Сторони спірних правовідносин цю істотну умову не узгодили.

Сторони не визначили ні момент переходу права власності, ні умову про збереження права власності за продавцем (697 ЦК України).

Договір також має містити й інші істотні умови: повний опис авто (марка, модель, рік, VIN-код), ціну та порядок (спосіб перерахунку коштів тощо) оплати, а також умови передачі, відомості про стан автомобіля.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

На виконання цієї норми з огляду на відсутність укладеного письмового договору неможливо встановити момент «після придбання».

Отже, судом встановлено, що Відповідач одержав від Позивачки грошові кошти за продаж автомобіля марки «BMW 520I» 1991 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 . Договір купівлі-продажу цього транспортного засобу укладений не був.

За цих фактичних обставин суд вважає, що Відповідач набув грошові кошти за відсутністю для цього правових підстав. Грошові кошти є майном (статті 177 та 190 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Якщо договір між сторонами не був укладений, тобто правової підстави передачі коштів у момент їх передачі немає, до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України (див.: постанова КЦС ВС від 20 березня 2019 року у справі № 607/5422/16-ц).

Вирішуючи питання про розмір грошових коштів, які слід стягнути, суд виходить з такого.

Розрахунок Позивачкою, який базується на курсі долара США на момент звернення до суду, є необґрунтованим. Грошові кошти передавалися у гривні. Сторони не пригадують суми у гривнях, але визнають обставину про передачу гривні, що на момент передачі становила 800 доларів.

У зв`язку з цим слід визначити суму безпідставно переданого майна на дату передачі грошових коштів (початок травень 2022 року) за офіційним курсом Національного банку України.

Ця сума становить 29256 гривень з розрахунку: 800 дол.США х 36,57 (курс НБУ 1 дол.США станом на 01.11.2022 року.

Оскільки Відповідач наполягав, що останній платіж був у розмірі 150 дол.США, свідок ОСОБА_4 також пояснив у залі суду, що не було доплачено 150 дол. США за автомобіль, у зв`язку з чим він неодноразово просив ОСОБА_2 погасити борг, а інших доказів на користь Позивачки не має, то суд відхиляє доводи Позивачки в частині цих 150 дол. США.

Отже, судом встановлено, що останній платіж був у розмірі 150 дол. США. Кошти були передані у гривні.

Ця сума становить 5485,5 гривень з розрахунку: 150 дол. США х 36,57 (курс НБУ 1 дол. США станом на 01.05.2023 року.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 75241,5 гривень з розрахунку: 29256 + 20500 + 20000 +5485,5.

7. Розподіл судових витрат

Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).

Слід стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 1039,19 гривень з розрахунку: 75241,5 (вимога, що задоволена судом) х 1211,2 (судовий збір, що сплатила Позивачка при пред`явленні позову) / 87696 (вимога, яку пред`являла Позивачка)

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 75241,5 гривень (сімдесят п`ять тисяч двісті сорок одну гривню 50 копійок).

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1039,19 гривень (одну тисячу тридцять дев`ять гривень, 19 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

3) тертя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 18 грудня 2025 року.

Суддя В. Мазурчак