Справа № 182/4210/25
Провадження № 2/0182/3063/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Червоногригорівської селищної територіальної громади в особі Червоногригорівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Червоногригорівської селищної територіальної громади в особі Червоногригорівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у порядку спадкування за законом.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який позивачці доводиться дідом та який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 1,6 га, кадастровим номером :01:012:0251, місце розташування: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Придніпровська сільська рада. Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 878400, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 02 лютого 2006 року. За життя, а саме: 21 квітня 2022 року, ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном та склав заповіт, посвідчений старостою Придніпровського старостинського округу на території селища Кам`янське, сіл Придніпровське та Мусіївка виконкому Червоногригорівської селищної ради Ступаком Миколою Олександровичем, 21 квітня 2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-15. За змістом зазначеного заповіту, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавця єдиною спадкоємицею за заповітом є його онука ОСОБА_1 . При цьому, представник позивача зазначає, що про наявність заповіту позивачці стало відомо лише в травні 2025 року та 28 травня 2025 року через свого представника ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.О.Іопеля з заявою про прийняття спадщини. Однак, того ж дня приватний нотаріус Іопель С.О. надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за змістом якої повідомлено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини позивачка пропустила. Однак, представник позивача зазначає, що його довірителька, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті свого діда (спадкодавця), не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, передбачений ст.1270 ЦК України, з причини необізнаності наявності заповіту, а також непереборні обставини, пов`язані з воєнними діями, які тривають на території всієї України загалом і, зокрема, на території Нікопольського району та міста Нікополь. Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, від її представника ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.73).

Представник відповідача про розгляд справи був повідомленй належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, на адресу суду надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.71).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки по справі ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 1,6 га, кадастровим номером :01:012:0251, за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Придніпровська сільська рада, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ№878400, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 02 лютого 2006 року (а.с.11). За життя, а саме: 21 квітня 2022 року, ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном та склав заповіт, посвідчений старостою Придніпровського старостинського округу на території селища Кам`янське, сіл Придніпровське та Мусіївка виконкому Червоногригорівської селищної ради Ступаком Миколою Олександровичем, 21 квітня 2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-15, згідно якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1 (а.с.12). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі спадкової справи, ОСОБА_1 28 травня 2025 року звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.О.Іопеля з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено з причини пропуску встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача, в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо звернення до суду, послався, зокрема, на те, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважної причини, а саме: з причини повномасштабної війни російської федерації проти України.

Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено у постанові нотаріуса п.3, Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на 4 місяці.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст.4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватисьл цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватись, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст.1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 пПстанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте, в законі, вочевидь, з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які, відповідно до вимог ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковими для застосування, позивачка, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини, і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року визначено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачка з вищевказаних поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 1272 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги адвоката Авраменка Артема Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Червоногригорівської селищної територіальної громади в особі Червоногригорівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал