Справа № 473/6092/25
РІШЕННЯ

іменем України

"23" грудня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М. за участю: секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

встановив

в листопаді 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Глушич І.І. звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 28.10.2025 року з позивача на користь відповідачки стягнуто щомісячно аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2025 року і до повноліття дітей.

Крім того позивач має на утриманні дитину від першого шлюбу доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку він матеріально забезпечує щомісячно, що підтверджується квитанціями про перерахування коштів. Таким чином у позивача на утриманні перебуває троє дітей і розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання трьох дітей складає половину усього доходу платника аліментів.

В зв`язку з тим, що сукупний розмір відрахувань з його доходу на утримання трьох дітей становить половину його заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище, позивач просив зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання дітей доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 з 1/3 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину всіх видів заробітку.

Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08 грудня 2025 року від представника відповідача адвоката Кудіної Т.М. надійшов відзив, в якому вона зазначила, що позов є безпідставним та вимоги не доведені жодними доказами. Відсутні відомості про розмір та джерело доходів позивача, докази, щоб підтверджували обставини, що вказують на погіршення матеріального стану позивача, а також відсутні докази утримання доньки від іншого шлюбу.

Представниця позивача адвокат Глушич І.І. надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представниця відповідачки адвокат Кудіна Т.М. в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечує проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , видане 29 грудня 2015 року) сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , видане 10 листопада 2017 року).

На утримання двох дітей з позивача щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на підставі судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області № 473/5560/25 від 28.10.2025 року.

Крім того позивач має доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , видане 23 квітня 2024 року).

Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Водночас, враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 зазначено, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров`я когось із них; в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у цій постанові погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач уклав шлюб та має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від іншого шлюбу, суперечитиме її інтересам, а тому такі обставини самі по собі не є підставами для зменшення розміру аліментів.

До подібних висновків Верховний Суд неодноразово приходив й в інших постановах, зокрема від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23 та від 16 вересня 2024 року у справі №591/6388/22.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що він має від першого шлюбу неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої він добровільно сплачує кошти, а тому сукупний розмір відрахувань з його доходу на утримання його двох дітей ставить його у скрутне матеріальне становище.

Самі по собі твердження позивача про те, що він має на утриманні іншу малолітню дитину від іншого шлюбу, не заслуговують на увагу, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватися за рахунок іншої.

Позивачем не надано жодних належних і достатніх доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, зокрема щодо погіршення його майнового стану, або таких, що свідчили б про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судовим наказом розмірі, а наявність іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано належних і достатніх доказів зміни його матеріального стану, чи інших обставин, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, то суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 грудня 2025 року.

Суддя М.М. Ротар