Головуючий у суді першої інстанції А.І. Саадулаєв
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

18 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елізіум»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСББ «Елізіум» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Заявлено вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 30 602,43 грн. по сплаті щомісячних внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території та інших платежів співвласників станом на 31 березня 2025 року, 3 324,19 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 01 вересня 2019 року по 28 лютого 2025 року включно, 966,79 грн. - 3% річних за період прострочення з 21 серпня 2019 року по 07 квітня 2025 року включно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСББ «Елізіум» здійснює управління житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності, ОСББ «Елізіум» надає житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач користується наданими житлово-комунальними послугами, однак, плату за надані послуги вносить не в повному обсязі, внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість за період часу з 21 серпня 2019 року по о 31 березня 2025 року, яка складає 30 602,43 грн. Оскільки, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою.

Крім того, оскільки, відповідач своєчасно не сплачує внески на утримання будинку, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України, підлягають стягненню інфляційні втрати за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 3 324,19 грн. та 3% річних за період часу з 21 серпня 2019 року по 07 квітня 2025 року у розмірі 966,79 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2025 заяву ОСББ «Елізіум» про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основної суми боргу у цивільній справі за позовом ОСББ «Елізіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено. Провадження в справі за позовом ОСББ «Елізіум» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості закрито в частині стягнення простроченої суму заборгованості в розмірі 30 602,43 грн. по сплаті щомісячних внесків співвласників житлових та нежитлових приміщень для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території та інших платежів співвласників, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Елізіум» 3 761,62 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року включно; 941,64 грн. - 3% річних за період прострочення з 21 серпня 2019 року по 28 березня 2025 року включно.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року позов ОСББ «Елізіум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Елізіум» інфляційні втрати у розмірі 3761, 62 грн.; 3% річних у розмірі 941, 64 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи при вирішенні спору, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСББ «Елізіум» у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що предметом правового спору у справі є стягнення з відповідача заборгованості, якої на дату подання позову не існувало.

Апелянт зауважує, що згідно розрахунку внесків від 08.04.2025 заборгованості по сплаті немає, а навпаки є переплата у сумі 10 грн. 81 коп.

На думку апелянта, оскільки до відкриття провадження предмету спору не існувало, а представник позивача створив штучний спір, провадження по справі мало бути закрито.

ОСББ «Елізіум» через представника Божко А.В. подано відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що несплата ОСОБА_1 обов`язкових щомісячних внесків і платежів є порушенням його зобов`язань як співвласника перед позивачем та є підставою для стягнення з останнього на користь позивача встановленого індексу інфляції (інфляційних втрат) та 3% річних відповідно до приписів частини другої статті 625 ЦК України, згідно з якими боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, ОСББ «Елізіум» обґрунтовано заявлено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача, зокрема інфляційних втрат за період із 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року включно в розмірі 3 761,62 грн. та 3% річних за період з 21 серпня 2019 року по 28 березня 2025 року включно в розмірі 941,64 грн.

У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, а також його ціну, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із частинами першою, другою статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, згідно копії статуту, ОСББ «Елізіум» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У відповідності до положень Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту ОСББ «Елізіум» було прийнято рішення про визначення порядку сплати та розмірів внесків на утримання будинку.

Згідно Протоколу №3 Загальних зборів членів ОСББ «Елізіум» від 14 березня 2019 року, прийнято рішення про затвердження розміру щомісячних членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 14, 94 грн. за кв.м. загальної площі. Внески мають сплачуватися кожним членом ОСББ «Елізіум» кожного місяця не пізніше 20-го числа.

Протоколом №5 Загальних зборів членів ОСББ «Елізіум» від 14 листопада 2019 року, прийнято рішення про затвердження розрахунку за теплову енергію. Внески мають сплачуватися кожним членом ОСББ «Елізіум» кожного місяця не пізніше 20-го числа.

Як зазначено у п.11 Розділу ІІІ Статуту ОСББ «Елізіум», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві власності.

При зверненні до суду з вищезазначеним позовом, позивач зазначив, що відповідач не сплачував щомісячні членські внески на утримання будинку та прибудинкової території, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року у розмірі 30602,43 грн., яку відповідач сплатив 28 березня 2025 року, про що свідчить наданий розрахунок до позовної заяви.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства відповідач не сплачував щомісячних членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території (грошове зобов`язання) утворилася заборгованість за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року у розмірі 30602,43 грн.

Однак, до відкриття провадження у справі, відповідачем була погашена основна сума заборгованості по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року у розмірі 30602,43 грн., та ухвалою суду провадження у даній справі в цій частині закрито.

На підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати внесків, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСББ «Елізіум» 3% річних у розмірі 941,64 грн. за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року та інфляційні втрати за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року у розмірі 3761,62 грн.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується та зазначає наступне.

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч.1 ст.4 зазначеного Закону).

Згідно ст.15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Водночас, частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

За правилами статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі.

Отже, відповідно до положень частини першої статті 17, статті 20, частин шостої, сьомої, восьмої статті 22, частини четвертої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Відповідно ч.1, 4 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ч.1 ст.360 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку, що доказів, які б свідчили, що з боку відповідача сплачено заборгованість по нарахованим інфляційним втратам за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року у розмірі 3761,62 грн. та 3% річних у розмірі 941,64 грн. за період часу з 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року з боку відповідача суду надано не було.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскільки основна сума заборгованості по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період часу з 01.09.2019 по 28.03.2025 погашена, отже провадження у справі мало бути закрито судом.

Щодо такого твердження апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, третьої та шостої статті 22 Закону України № 2866 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.

За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Відповідно до статті 15 Закону 2866 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Отже, слід дійти висновку, що ОСББ «Елізіум» самостійно забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а ОСОБА_1 для належного фінансування ОСББ «Елізіум» повинен сплачувати відповідні внески та платежі, а не плату за надані житлово-комунальні послуги виконавцю таких послуг, із яким укладаються відповідні договори.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ОСББ «Елізіум» не виступає виконавцем житлово-комунальних послуг співвласникам багатоквартирного будинку, не отримує плату за житлово-комунальні послуги, а в силу положень Закону 2866 «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» фінансується за рахунок внесків і платежів співвласників, розміри яких встановлені, зокрема, питанням порядку денного № 4 протоколу Загальних зборів ОСББ «Елізіум» №3 від 14 березня 2019 року та питанням порядку денного №3 Протоколу Загальних зборів ОСББ «Елізіум» №5 від 14 листопада 2019 року.

Отже, несплата ОСОБА_1 вчасно обов`язкових щомісячних внесків і платежів є порушенням його зобов`язань як співвласника перед ОСББ «Елізіум» та є підставою для стягнення з останнього на користь ОСББ «Елізіум» встановленого індексу інфляції (інфляційних втрат) та 3% річних відповідно до приписів частини другої статті 625 ЦК України, згідно з якими боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на наведене, на думку колегії суддів, ОСББ «Елізіум» обґрунтовано заявило позовні вимоги про стягнення з апелянта на свою користь, зокрема інфляційних втрат за період із 01 вересня 2019 року по 28 березня 2025 року включно в розмірі 3 761,62 грн. та 3% річних за період із 21 серпня 2019 року по 28 березня 2025 року включно в розмірі 941,64 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставин справи, надав вірну оцінку доводам позивача та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на що, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає його апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна