У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

12 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 справу визначено для розгляду судді Чепці В. В.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

При цьому згідно п. 2, 9 ч. 1ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

До позовної заяви не додані докази, які підтверджують ціну позову, оскільки із наданих до позовної заяви додатків неможливо встановити дійсну вартість спірного майна на момент звернення до суду з даним позовом.

Таким чином на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості встановити ціну позову, що тягне за собою неможливість визначення точного розміру судового збору, що підлягає сплаті позивачем.

При цьому після визначення ціни позову розмір судового збору повинен бути визначений у розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено імперативний обов`язок позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду звіт про оцінку спірного майна або інший документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна, відповідно до якого визначається ціна позову, та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», та надати до суду відповідні докази.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Всупереч названій вимозі процесуального закону, позивачем не долучено до позовної заяви актуальну на день подання позову інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що надало би можливість перевірити відомості реєстрації спірного майна, наявність іпотек, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позивачем всупереч вимогам п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначені докази на підтвердження обставини на підтвердження наявності чи відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, як, яким чином і коли відповідач порушив, не визнав чи оспорив права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст. 344 ЦК України. Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом.

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У постанові від 11 липня 2018 року у справі №904/8549/17 Верховним Судом висловлено правову позицію, що не засвідчені належним чином копії документів є належними, проте недопустимими доказами у справі та є підставою для скасування судового рішення.

Позивачем не дотримано зазначених вище вимог та долучено до позовної заяви копії документів, які не засвідчені належним чином.

Також в порушення вимог ст.175 ЦПК України у позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.175,185,260 ЦПК України, суддя

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Чепка