ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/199/25

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1278/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа: Служба у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року, суддя Кузюра В.О., повний текст рішення складено 23.05.2025, місто Бобровиця.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з 16.09.2005 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.09.2024.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення дитина залишилась проживати з батьком, оскільки відповідачка ще за два роки до розірвання шлюбу самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, позивач повністю утримує та виховує дитину, оскільки ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими правами, відмовляється допомагати у вихованні дитини, її догляді, відмовляється нести відповідальність щодо піклування спільної дитини. Дитина зареєстрована та проживає за місцем реєстрації батька, ОСОБА_1 .

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що в судовому засіданні було підтверджено показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є синами відповідачки.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що у матеріалах справи міститься висновок служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Крім того, відповідачка надала до суду письмове підтвердження того, що вона погоджується з позбавленням її батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2005, який було розірвано згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.09.2024 (а.с. 16).

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Згідно Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та Акту обстеження матеріально-побутових умов №273 від 28.10.2024 вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18, 19).

Відповідно до Характеристики виданої завідувачем відділення «Аграрний бізнес» ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України» 10.12.2024 про те, що студент ОСОБА_3 навчається в колежі з 01.09.2024 по теперішній час, характеризується позитивно, навчається добре (а.с. 21).

Відповідно до довідки куратора групи А-11, мати ОСОБА_3 , студента І курсу групи А-11 не підтримує контакту з коледжем де навчається ОСОБА_6 , не спілкується з викладачами (а.с. 20).

Відповідачка ОСОБА_7 на даний час перебуває в іншому шлюбі та згідно Витягу з реєстру територіальної громади зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17, 12).

Згідно висновку служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради від 27 січня 2025 року №19, остання дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36-37).

Даний висновок не містить даних щодо роз`яснення відповідачці її обов`язку належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, вона не попереджалася про відповідальність в разі ухилення від їх виконання, не з`ясовувалася причина по якій відповідачка не спілкується з сином та чому вона відмовляється від своєї дитини.

Згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона відмовляється від батьківських прав та майбутнього утримання і виховання її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 48).

Частинами 3, 4 ст. 155 СК України визначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відмова відповідачки від батьківських прав та її згода на позбавлення її батьківських прав, викладена у її заяві, не може слугувати єдиною та безумовною підставою для позбавлення батьківських прав відносно сина, оскільки виключний перелік підстав для позбавлення батьківських прав визначено у ч. 1 ст. 164 СК України.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Відповідно до частини 5, 6 статті 19 Сімейного кодексу Країни, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що у справі відсутні докази того, що відповідачка систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу продовжує не виконувати своїх батьківських обов`язків. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина є обґрунтованим заходом впливу і буде слугувати якнайкращим інтересам самої дитини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позбавлення батьківських прав щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого обставинами цієї справи не доведена.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: