справа № 381/225/23
головуючий у суді І інстанції Ковалевська Л.М.
провадження № 22-ц/824/3845/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною представника ОСОБА_1 - адвоката Мащенка Андрія Геннадійовича на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Фастівська районна державна нотаріальна контора про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, про внесення змін в свідоцтво про право на спадщину, про визнання частково недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Фастівського міськрайонного суду перебувала цивільна справа позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Фастівська районна державна нотаріальна контора про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, про внесення змін в свідоцтв про право на спадщину, про визнання частково недійсним договору дарування.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

09 жовтня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мащенка А.Г., у якій представник позивача просить приєднати до матеріалів справи докази понесення позивачкою витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну допомогу, а також розподілити витрати між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам, які складаються із судового збору у сумі 4 962 грн, судового збору у сумі 496 грн, судового збору у сумі 536 грн 80 коп., судового збору у сумі 181 грн 68 коп. та 90 грн 84 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 240 109 грн 11 коп.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року відмовлено у прийнятті додаткового судового рішення у справі № 381/225/23 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, які складаються з судового збору у сумі 4 962 грн, судового збору у сумі 496 грн, судового збору у сумі 536 грн 80 коп., судового збору у сумі 181 грн 68 коп. та 90 грн 84 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу у сумі 240 109 грн 11 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь витрат на правову допомогу, представник позивача посилається, зокрема, на копії виписок по рахунках АТ «Таскомбанк» на отримання позивачем кредитів з метою оплати послуг на правову допомогу адвоката, а безпосередніх доказів оплати витрат суду не надає.

Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , встановлено, що остання є особою похилого пенсійного віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 і зі слів її представника адвоката Мащенко А.Г. страждає на психічні хвороби та перебуває на обліку у лікарів-психіатрів.

Оскільки позивачу фактично відмовлено у задоволенні позову, (встановлено лише факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнала сторона відповідача, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, суд першої інстанції дійшов висновку про віднесення витрат на правову допомогу за рахунок позивача.

Адвокатом позивача у процесі розгляду справи неодноразово заявлялися клопотання про виклик і допит свідка - нотаріуса, зокрема і про її привід і про застосування заходів процесуального впливу, що фактично було передумовою для відкладення неодноразово судових засідань.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Мащенко А.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що із заявою від 23 вересня 2024 року, що була подана до закінчення судових дебатів, представник позивачки повідомив про те, що докази понесених позивачкою судових витрат для їх розподілу, будуть подані до суду протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Заява представника позивачки від 27 вересня 2024 року про подачу документів про судові витрати отримана судом 09 жовтня 2024 року.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановив, що 09 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Мащенко А.Г., що була подана в межах встановленого строку, про подачу документів про судові витрати, в якій представник просить приєднати до матеріалів справи докази здійснення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу та зі сплати судового збору.

Посилається на те, що оскільки рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції був зобов`язаний ухвалити додаткове рішення.

Вказує, що оцінка судом першої інстанції обґрунтованості заяви адвоката Мащенко А.Г. щодо судових витрат та поданих з нею документів на підтвердження здійснення позивачем витрат не є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення.

Зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів сплати грошових коштів у розмірі 240 109 грн 11 коп. за отриману правничу допомогу, оскільки сформовані банком виписки по рахунку юридичної фірми є належним і достатнім доказом сплати ОСОБА_1 грошових коштів за правничу допомогу, відповідно до наданих актів та рахунків,

Вказує, що є незрозумілим для чого в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції звертає увагу на психічне захворювання позивачки. Якщо суд вважає, що особа, яка має психічне захворювання (підтверджується довідками медичних установ, які є в матеріалах справи) не має права на розподіл своїх судових витрат - це є прикладом дискримінації.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зловживання стороною позивача своїм правом щодо заявлення клопотання про виклик і допит свідка - нотаріуса.

Таке клопотання було подано позивачем лише один раз на початку розгляду справи і було задоволено судом ухвалою від 23 листопада 2023 року.

На думку апелянта, звинувачення суду першої інстанції представника позивача у затягуванні розгляду справи та зловживання правами є безпідставними. Разом з тим, які конкретно дії, бездіяльність чи заява сторони позивача, на думку суду становлять зловживання правами - з оскаржуваної ухвали не зрозуміло.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мащенко А.Г. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 3-5 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, усі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мащенком А.Г. порушується питання про здійснення пропорційного розподілу між сторонами понесених позивачкою процесуальних витрат, які складаються із

судового збору за подання позовної заяви у сумі 4 962 грн,

судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 496 грн,

судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позовної заяви у сумі 536 грн 80 коп.,

судового збору за видачу копії технічного запису судового засідання у сумі 181 грн 68 коп. та 90 грн 84 коп.,

витрат на професійну правничу допомогу у сумі 240 109 грн 11 коп.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з переглядом цієї справи у суді першої інстанції, надано засвідчені копії актів про надані послуги, рахунків та виписок по рахункам про отримання кредиту на погашення рахунків з юридичних послуг адвоката.

Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу та покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відмовляючи у стягненні на користь позивача понесених нею судових витрат, судом першої інстанції залишено поза увагою, що одна з чотирьох заявлених нею позовних вимог судом задоволена.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 25 %, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення витрати на правову допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 7 500 грн та судовий збір у розмірі 749 грн 38 коп. з кожного.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідачі не скористалися своїм правом, наданим їм частиною 6 статті 137 ЦПК України, та не заявляли клопотання про зменшення витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також судом першої інстанції не враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга представника позивачівпідлягає частковому задоволенню, а ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 7 500 грн та судовий збір у розмірі 749 грн 38 коп. з кожного.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мащенка Андрія Геннадійовича задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мащенка Андрія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 7 500 грн та судовий збір у розмірі 749 грн 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 7 500 грн та судовий збір у розмірі 749 грн 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18 грудня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська