КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/1550/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Галагана В.І.,-

встановив:

У січні 2025 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду із названим позовом.

ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 24 004 грн 77 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 5 545 грн 41 коп., 3 % річних у розмірі 1 436 грн 07 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення у будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з 04 жовтня 1988 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

Відповідач своєчасно не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення.

Станом на 30 листопада 2024 року розмір заборгованості становить 24 004 грн 77 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року названий позов задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість в межах періоду з 12 березня 2017 року по 30 листопада 2024 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 21 010 грн 55 коп., втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 4 431 грн 71 коп., а також 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 1 082грн 88 коп. та сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 592грн 06 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення в межах строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надає послуги з централізованого опалення до будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 з 04 жовтня 1988 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

Обгрунтовуючи поданий позов, ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначило, що відповідач з грудня 2016 року не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги постачання теплової енергії 24 004 грн 77 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 5 545 грн 41 коп., 3 % річних у розмірі 1 436 грн 07 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Відповідно до п. 5ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо)

Згідно ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року№ 630 (далі - Правила).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надавались послуги з централізованого опалення у будинку АДРЕСА_1 .

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 29 січня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрована у кв. АДРЕСА_3 з 04 жовтня 1988 року по теперішній час.

Доказів неотримання послуг з централізованого опалення відповідачем не надано, із відповідними заявами про припинення надання послуг не зверталась до позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

На підставі наведеного, з відповідачів також підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3 % річних.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням вищенаведеного, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Судом встановлено, що звертаючись до суду із позовною заявою, ТОВ «Євро Реконструкція» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2016 року. Із позовною заявою до суду товариство звернулось в січні 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за період із грудня 2016 року по 12 березня 2017 року слід відмовити, оскільки із відповідним клопотанням про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, із зазначенням причини поважності його пропуску, товариство до суду не зверталось.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період із 12 березня 2017 року по 30 листопада 2024 року є доведеними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на 09 травня 2025 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед ТОВ «Євро Реконструкція», колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати наявної заборгованості, заявленої у позовних вимогах (заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних, інфляційні втрати).

Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги ТОВ «Євро Реконструкція» були завідомо безпідставними, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано доказів відсутності у неї заборгованості перед позивачем за житлово-комунальні послуги станом на січень 2025 року (звернення до суду із позовом).

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 12 травня 2025 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 16 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко