ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3693/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання у виконавчому провадженні 77389907 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, у якій просить визнати незаконним проведення виконавчих дій державним виконавцем Мєрємєрею Вікторією Павлівною у виконавчому провадженні №77389907 з виконання ухвали по справі № 619/10103/24 виданої 22.01.2025 Дергачівським районним судом Харківської області відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження"; Зобов`язати державного виконавця Мєрємєрю Вікторію Павлівну у виконавчому провадженні № 77389907 з виконання ухвали по справі № 619/10103/24 виданої 22.01.2025 Дергачівським районним судом Харківської області проводити виконавчі дії відповідно до частини 1-6 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.449 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати, направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник погоджується з наведеними положеннями ст.449 ЦПК України, але зазначає, що воно може бути застосовано лише коли суд визнає, що державний виконавець діяв незаконно. Виконавче провадження розпочато 05.03.2025 року та наразі триває. Відтак передчасно стверджувати що термін на оскарження порушено тоді як виконавчі дії вчиняються кожного понеділка та середи, а судом законний спосіб не встановлено законність або незаконність таких дій виконавця.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що постанови державного виконавця винесені 11.03.2025 року та 13.03.2025 року, зі скаргою ОСОБА_1 звернувся 21.04.2025 року, тобто з порушенням строку, передбаченого п.а ч.1 ст.449 ЦПК України.

Заявником клопотання про поновлення строку на подання скарги не надавалось. Доказів дотримання строку на подання скарги заявником не надано і матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1,2 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові. Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» ч.1 ст. 1 449 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 р. у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28.12.2020 р. у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03.02.2021 р. у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, постанови державного виконавця винесені 11.03.2025, 13.03.2025 зі скаргою ОСОБА_1 звернувся 21.04.2025.

Клопотання про поновлення строку скаржником суду надано не було.

Тобто, скарга подана після спливу встановленого ст. 449 ЦПК України строку на подання такої скарги.

ОСОБА_1 не надав до суду апеляційної інстанції доказів про те, що він звернувся до суду в межах 10-денного строку після ознайомлення з ними, а доводи скарги про те, що він оскаржує дії та бездіялність державного виконався, які мають триваючий характер є безпідставними. Предметом оскарження є саме дії державного виконавця , які були вчинені у формі оскаржених постанов.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду зі скаргою, а клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин такого пропуску надано не було, а тому обґрунтовано залишив скаргу без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованого висновку судді 1 інстанції щодо висновків про пропущення строків для звернення до суду із скаргою, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах Закону. Інші доводи скарги перебувають поза межами доводів та предмету його скарги, а тому відповідно до ст. 367 ЦПК України колегія суддів їх відхиляє.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

З наведених підстав та відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді - Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.