Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/2542/25 за позовом адвоката Титаренка Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся з позовом адвокат Титаренко С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 у якому прохає шлюб між нею ОСОБА_3 та ним ОСОБА_2 , зареєстрований 31.01.2024 Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 12 - розірвати. Водночас позивачка прохає стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 1 211,20 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 січня 2024 року позивачка та відповідач уклали зазначений шлюб, від якого мають одного малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні. Подружні відносини між ними припинені з червня 2025 року. Основною причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Більше того, вони втратили почуття любові один до одного. В силу сімейних обставин, позивачка має бажання розлучитися з відповідачем, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. В результаті розпаду сім`ї позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для неї побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю. Спроби примирення ніяких позитивних результатів не дали. Збереження їхньої сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 20.10.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.

Відповідно до відповіді № 1947228 від 29.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.06.2025.

Ухвалою від 30 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 26 листопада 2025 року.

26 листопада 2025 року судове засідання відкладено на 12 грудня 2025 року за клопотанням відповідача про звернення його за правовою допомогою.

Відповідач правом надання відзиву не скористався.

У судовому засіданні 12 грудня 2025 року:

Представником позивача, адвокатом Титаренко С.О., подана заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, прохають позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом речення 2 частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 31 січня 2024 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області, актовий запис № 12, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 104 від 08.10.2024 (а.с.5).

Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить.

Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає.

Постановами Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.11.2025 та 18.11.2025 відповідач ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до психологічного висновку від 02.12.2025 рекомендовано забезпечити відсутність будь-якого контакту дітей з вітчимом, включно з фізичним наближенням та спробами потрапити додому.

Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

При подачі позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому зазначена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

В постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на надані позивачкою документи (квитанція від 16.10.2025, розрахунок витрат за надання послуг з підготовки цивільного позову та відкопіювання документів, акт виконаних робіт, ордер на надання правничої (правової) допомоги, Витяг з Угоди на представництво інтересів у цивільній справі) та зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо розміру судових витрат, суд вважає достатнім розміром стягнення понесених на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 133, 141, 211, 258, 264, 265 ЦПК України, статтями 104, 105, 112, 113, 114, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 січня 2024 року Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області, актовий запис № 12, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Титаренко Сергій Олександрович; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя