Провадження № 2/161/4288/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Волиньелектрозбут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14 червня 2018 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу. ТзОВ «Волиньелектрозбут» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладено спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Між ТзОВ «Волиньелектрозбут» та побутовим споживачем ОСОБА_1 укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання електричної енергії. Відповідно до умов цього договору ТзОВ «Волиньелектрозбут» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Зазначає, що позивач виконав умови Договору в повному об`ємі та належним чином, однак споживач ОСОБА_1 не здійснив оплату вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 34 726,00 грн. Споживачем було частково здійснено оплату у розмірі 3 405,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Волиньелектрозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 31 321,00 грн, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2025 провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, на позові наполягав. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була отримана відповідачем 31.07.2025 року особисто, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також отримання відповідачем судової кореспонденції стверджується поданим до суду 15.08.2025 клопотанням.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

У п. 5.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008 зазначено, що «офіційне застосування державної мови в адміністративному і цивільному судочинстві врегульовано Законом України «Про судоустрій України» (частина перша статті 10), а також оспорюваними статтями Кодексів. Державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ». Тобто необхідність використання української мови, зокрема і в роботі судів, унормовано чинним законодавством.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу українською мовою документа, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документа, дії, вчиненої на підставі зазначеного документа, особи, якою вона була вчинена, і на користь кого вчинено тощо.

Тому суд не бере до уваги подане відповідачем клопотання, оскільки воно викладене російською мовою - іноземною мовою без перекладу державною мовою, а тому суд позбавлений можливості у належний спосіб проаналізувати, надати правову оцінку зазначеному клопотанню.

При цьому, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту рішення - НКРЕКП) №429 від 14 серпня 2018 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

З 01 січня 2019 року ТзОВ «Волиньелектрозбут» є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Волинської області відповідно до п.2 ч.2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».

У зв`язку з реформою у сфері енергетики всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (у Волинській області - це ПрАТ «Волиньобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (у Волинській області - це ТзОВ «Волиньелектрозбут») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок врегульований п.13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», п.2. та п.4. Постанови № 312 від 14.03.2018 року про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ), які передбачали, що:

- укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом (п. 2. Постанови № 312 від 14.03.2018 року);

- передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам (абз. 12 п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.8 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», абз. 14 пп. 1.1.2, ч. 3 пп. 3.1.6, абз. 1-2 пп. 3.1.7, абз. 1-2 пп. 3.2.1, абз.1 пп. 3.2.5, пп. 3.3.1, пп. 3.3.5 ПРРЕЕ, - з 01 січня 2019 року постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розроблений ТзОВ «Волиньелектрозбут» на підставі типового договору, а також публічної комерційної пропозиції №1 «Універсальна «Побут» (що є невід`ємною частиною та додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які опубліковані на офіційному сайті ТзОВ «Волиньелектрозбут».

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі по тексту рішення - Договір) укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору.

Відповідно до змісту статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії, про що прямо передбачено абз. 5 п.13 розділу XVII ЗУ «Про ринок електричної енергії».

Судом встановлено, що між ТзОВ «Волиньелектрозбут», як постачальником, та ОСОБА_1 як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме: фактом споживання електричної енергії.

Відповідно до умов цього договору ТзОВ «Волиньелектрозбут» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до умов Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість електричної енергії та інші платежі відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 5.8 копії договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (а.с. 6).

Відповідно до умов комерційної пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Термін оплати рахунку 10 робочих днів від дня його отримання споживачем, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим (а.с. 10).

З копії рахунку за електроенергію № 528042218 від 06.06.2025 року встановлено, що споживачу ОСОБА_1 нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 34 726,00 грн (а.с.14).

Відомостями із загальної картки по особовому рахунку № НОМЕР_1 (споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ) розмір заборгованості відповідача становить 32877,4 грн. (а.с. 11 -13).

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 430862067 від 11.06.2025, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою, адреса: АДРЕСА_1 , (а.с.15).

Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно положень ст.611ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 3 ст.58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правовідносини в сфері постачання та розподілу фізичним особам електричної енергії регулюються ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії для населення, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року.

Відповідно до пп. 2. п.5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно умов Договору, а саме п. 5.12 Договору у разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку визначеному цим договором.

Таким чином на підставі досліджених матеріалів справи та аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору постачання електроенергії, зокрема шляхом оплати рахунків та споживанням послуг.

Також суд вважає доведеним факт порушення відповідачем правил споживання електричної енергії, оскільки розрахунок наданий позивачем не викликає сумніву у його належності та допустимості як доказу щодо обсягів споживання електроенергії, застосованих тарифів, суми нарахування і проведеної відповідачем оплати, яким довів заборгованість з оплати наданої послуги в розмірі 31321,00 гривень.

Доказів на спростування розрахунку вартості спожитої електричної енергії відповідач суду не надав.

Отже, враховуючи, що відповідач не сплатив вартість спожитої ним електричної енергії, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача вартості спожитої електричної енергії в сумі 31 321,00 грн.

Відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.12,77,81,141,247,259,263-268,280,354 ЦПК України, ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263, 265 ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 31 321,00 грн (тридцять одна тисяча триста двадцять одна гривня 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», місцезнаходження: вулиця Яремчука Назарія, 11-А, місто Луцьк Волинської області, .;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК