Єдиний унікальний номер 725/6353/25
Номер провадження 2/725/2127/25
Чернівецький районний суд міста Чернівців
головуючого судді Скуляк І. А.
при секретарі Ботнар Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів, -
Позивачка звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою про стягнення коштів, в обгрунтування якої зазначала, що вона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Маючи потребу у кваліфікованій правовій допомозі, весною 2024 року вона звернулася до адвоката Романюка В.Я. з питанням визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку.
Зазначає, що з даного приводу між нею та адвокатом Романюком В.Я., що діє на підставі свідоцтва серії НОМЕР_3 від 10.08.2015 року виданого на підставі рішення Ради адвокатів Чернівецької області, 14 липня 2024 року укладено Договір про надання правової допомоги №30.
Стверджує, що у вересні 2024 року адвокат Романюк В.Я. приїхав до неї додому з дружиною і тещею та повідомив, що для найшвидшого виконання своїх обов`язків за договором, їй необхідно вже зараз оплатити його послуги. В той же день під тиском адвоката вона передала йому готівкою кошти в сумі 450 євро, що становить приблизно 21 937 грн.
Вказує, що згідно пункту 4.1. Договору №30 на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обгрунтованого розміру гонорару.
Пункт 4.2. Договору №30 передбачає, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору.
Однак, всупереч умов Договору №30 жодної додаткової угоди не було укладено. Також адвокат не надав їй жодного підтверджуючого документа про те, що вона дійсно сплатила йому ці кошти як гонорар за договором.
Стверджує, що у листопаді адвокат зателефонував їй і повідомив, що нічим допомогти в даній ситуації не зможе і зробити вже нічого неможливо. Але сплачені кошти в сумі 450 євро не повернув.
Доказів того, яка саме робота була здійснена адвокатом та чи була здійснена взагалі їй не надано.
Вказує, що з приводу повернення коштів отриманих адвокатом за Договором №30 від 14 липня 2024 року вона зверталася до поліції на що отримала відповідь, що її звернення не належить до компетенції поліції та вказано про необхідність звернення до Ради адвокатів Чернівецької області.
Зазначає, що на її звернення до Ради адвокатів вона отримала відповідь, що розгляд питання щодо повернення коштів не належить до компетенції кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернівецької області. Також зазначено, що з питання повернення коштів необхідно звертатися до суду.
На підставі вищевикладеного, просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 450 євро, що еквівалентно сумі 21 937 грн.
Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися.
Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просив його задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час і місце розгляду справи. Відзиву на позов не надав.
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:
Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 14.07.2024 року було укладено договір №30 про надання правової допомоги. /а.с. 7/.
Згідно пункту 4.1. Договору №30 на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обгрунтованого розміру гонорару.
Пункт 4.2. Договору №30 передбачає, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору.
У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивачка стверджує у своєму позові, що у вересні 2024 року вона передала адвокату Романюку В.Я. готівкою кошти в сумі 450 євро, що становить приблизно 21 937 грн., за написання позовної заяви про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.
Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
Проте, до матеріалів справи позивачкою не надана платіжного доручення про сплату коштів чи квитанцію про сплату позивачкою відповідачу 450 євро з призначенням платежу «за написання позовної заяви про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку», чи будь якого іншого документу, який би підтверджував факт сплати позивачкою вищезазначених коштів відповідачу.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
В задоволення позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців Скуляк І. А.