СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/9755/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про витребування доказів

18 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №103162882 від 03.10.2020 у розмірі 34 400 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 для розгляду даної позовної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень.

13.11.2025 позивачем було скеровано до суду клопотання про витребування доказів у АТ КБ «Райффайзен банк». Дане клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що кредитор ТОВ «Діджи Фінанс» (), позбавлений можливості отримати відомості про повні реквізити банківської карти з огляду на те, що така інформація є банківською таємницею, яка, в силу положень Закону України «Про банки і банківську діяльність», може бути розрита банками, зокрема, за рішенням суду. Крім того, інформація про зарахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача є важливою для правильного вирішення спору.

Дослідивши клопотання представника позивача про витребування доказів, а також вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали цивільної справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 43 ЦПК України закріплено право та одночасно обов`язок учасників провадження подавати суду докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 83 ЦПК України закріплено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Водночас, положеннями ст. 84 ЦПК України визначено, що учасники провадження наділені правом у разі неможливості самостійно надати докази подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Як вбачається із наявних у розпорядженні суду матеріалів провадження, 15.08.2025 представник позивача скерував за допомогою системи «Електронний суд» клопотання про витребування судом доказів, оскільки отримати запитувану інформацію можливе лише на підставі судового рішення.

Так, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В силу ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Зі змісту ст. 89 ЦПК України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи, що запитувана представником позивача інформація, що підлягає оформленню відповідними документами, має важливе значення для правильного вирішення спору, однак сторона, яка звертається із даним клопотанням, позбавлена можливості самостійно отримати таку інформацію та надати її суду, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. про витребування доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 42, 43, 76, 83, 84, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від АТ КБ «Райффайзен банк» (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А, ) інформацію:

- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , платіжну картку № НОМЕР_2 ;

- про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 , що емітовано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 03.10.2020 по 06.10.2020 з відображенням часу зарахування коштів.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Єросова