1Справа № 335/8609/25 2/335/3634/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту у період з 01.10.2021 по 30.04.2025 електричну енергію у розмірі 17 134,45 грн., 3% річних від суми заборгованості за період з 22.11.2021 по 23.02.2022 у розмірі 5,09 грн., інфляційні нарахування у розмірі 16,40 грн. за період з 01.12.2021 по 23.02.2022.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є постачальником електричної енергії на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 31.07.2018 №807 та постачальником універсальної послуги на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 року.

Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 укладено публічний Договір про постачання електричної постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії споживачем.

У відповідності до виставлених рахунків за період з 01.10.2021 по 30.04.2025 загальний обсяг спожитої електричної енергії відповідачем за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 становить 6997 кВт/год на загальну суму 17 112,96 грн.

Разом з цим, відповідачем в порушення умов договору вказана заборгованість за спожиту/використану електричну енергію не сплачена.

Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.

13 жовтня 2025 року представник ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» Краснокутська Ю.О. звернулась до суду з клопотання про зміну неналежного відповідача ОСОБА_1 на належного ОСОБА_2 , оскільки на момент виникнення правовідносин остання була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

21 жовтня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Весеньов Є.В. через систему «Електронний суд» подав до суду заяву (відзив) у якому посилаючись на те, що відповідач не отримував копію позовної заяви та не був обізнаний про наявність вказаного судового провадження просить поновити строк на подання відзиву. Зазначив, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири від 05.10.2018 року відчужив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаних обставин відповідач не є власником та отримувачем послуг за вище вказаною адресою. З огляду на викладені обставини враховуючи те, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача просив у задоволенні позову відмовити, а також враховуючи те, що у зв`язку із неправомірними діями позивача останній був змушений скористатися правовою допомогою просить стягнути з ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року у задоволенні клопотання ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про поновлення строку на подання клопотання про зміну неналежного відповідача належним та у задоволенні клопотання про зміну неналежного відповідача належним відмовлено. Уточнену позовну заяву залишено без розгляду.

Також ухвалою суду від 03 листопада 2025 року відповідачу поновлено строк на подання відзиву.

20 листопада 2025 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернудося до суду з клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору оскільки 14.11.2025 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , EIC: 62Z352, була здійснена оплата за спожиту електричну енергію у сумі 17 112,96 грн. Також позивач просив вирішити питання щодо повернення позивачу судового збору сплаченого при зверненні до суду з вказаним позовом.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту у період з 01.10.2021 по 30.04.2025 електричну енергію у розмірі 17 134,45 грн.

Представником позивача було подано до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки вказана заборгованість сплачена у повному обсязі.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час між сторонами відсутній предмет спору, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

За частиною 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача та закриття провадження у даній справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Розглядаючи заяву відповідача про стягнення з позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У даному випадку необґрунтовані дії позивача на думку відповідача полягають саме у пред`явленні позову до неналежного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2018 року продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 .

Пунктом 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312, які були чинні на час відчуження ОСОБА_1 квартири, передбачено, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (у разі наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Водночас згідно відповіді АТ «Запоріжжяобленерго» від 26.11.2025 наданої на адвокатський запит представника ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» за адресою: АДРЕСА_1 у програмному розрахунковому комплексі АТ «Запоріжжяобленерго» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 на ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не звертався до АТ «Запоріжжяобленерго» про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .

За встановлених судом обставин, звернення ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» до суду з позовом саме до ОСОБА_1 не можна вважати необґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо повернення позивачу сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5862 від 12 серпня 2025 року.

У зв`язку з закриттям провадження у справі за клопотання позивача судовий збір підлягає поверненню позивачу в розмірі 3 028,00 грн. з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 223, 247, 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд.35) сплачену суму судового збору відповідно до платіжної інструкції №5862 від 12 серпня 2025 року в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 22.12.2025 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко