РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1220/25

Провадження № 2/293/744/2025

22 грудня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

13.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулось до суду із позовом, за змістом якого просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 29.12.2018 у розмірі 22239,54 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29.12.2018 ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» уклали кредитний договір №, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 6656,58 грн. на придбання товару у продавця ТОВ «Дієса».

29.12.2018 ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» підписали заяву-анкету на отримання кредиту, яка є невід`ємною частиною кредитного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку.

24.03.2023 АТ «ОТП банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір факторингу №24/03/23. Відповідно до умов договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № від 29.12.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що після передачі права грошової вимоги за договором факторингу відповідач у порушення умов кредитного договору № свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.03.2023 становить 22239,54грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 11700,00грн., заборгованості за відсотками 10539,54 грн.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.10.2025, справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, 20.10.2025 судом отримано інформацію з про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1

21.10.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.11.2025.

24.11.2025 ухвалою суду, яка в порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 18.12.2025.

18.12.2025 сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача Кириченко О.М., просила справу розглядати без участі представника ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 повторно не прибула в судове засідання, про розгляд справи повідомлялась встановленим порядком (а.с.75-76,78, 79-80).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні 18.12.2025, відповідно до ч.1 ст. 244 Цивільного процесуального кодексу України, суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 22.12.2025.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що 29.12.2018 між АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № про надання споживчого кредиту (а.с. 21-24).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредит видається позичальнику у загальному розмірі 6656,58 грн. на цільове використання кредиту: на придбання товару. Дата остаточного повернення кредиту 29.10.2019; строк, на який надається кредит, визначений графіком платежів.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору протягом його дії для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0.01 % річних.

Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів, відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору позичальник підтвердив, що: 1) банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) перед укладанням договору ознайомив з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою обгрунтованого рішення щодо укладання договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) ознайомлений та згодний з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник заяви-анкети, інформаційний листок (у разі оформлення кредиту та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна для користування банківськими послугами).

Обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних.

З паспорта споживчого кредиту від 29.12.2018 вбачається, що клієнту надано інформацію щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу інформацію щодо кредиту.

Згідно Графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, встановлена кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

На виконання умов зазначеного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, сплативши на користь продавця суму за товар, придбаний відповідачем, в розмірі 5894,00грн., що підтверджується товарним чеком №97346 від 29.12.2018 та видатковою накладною №6 від 29.12.2018 (а.с.26).

З розрахунку заборгованості за договором № від 29.12.2018, вбачається, що загальна заборгованість за договором становить 22239,54грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 11700,00грн., заборгованості за відсотками 10539,54 грн.

Відповідно до виписки з рахунку приватного клієнта № вбачається, що відповідач частково погашала кредит, що підтверджує факт отримання кредитних коштів та їх використання (а.с. 12-16).

24.03.2023 АТ «ОТП банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір факторингу №24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № від 29.12.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (а.с.29-33, 9,10).

Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 29.12.2018 у сумі 22239,54грн. (а.с.19).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Однак відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором не дотрималася зазначених вимог, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом. Надані позивачем докази та розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в ході судового розгляду.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит на придбання товару та можливість користуватись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, таким чином сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту.

Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, зазначений договір недійсним не визнано, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог.

При цьому, на підставі договору факторингу №24/03/23 укладеного з первісним кредитором 24.03.2023, позивач набув права вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором № від 29.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором № від 29.12.2018 в сумі 22239,54 грн. є обґрунтованими та виходячи із наданого розрахунку позивача, доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40грн.

При визначенні розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу у суді, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Брайт Інвестмент» понесло витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується договором №43115064 про надання правничої допомоги від 01.07.2025, додатковою угодою № до договору №43115064 про надання правничої допомоги від 01.07.2025, актом № про підтвердження надання правничої допомоги, детальним описом робіт виконаних адвокатським бюро «Ольги Клещ», актом про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 30.09.2025, платіжною інструкцією №1910 від 02.10.2025.

Дослідивши надані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тривалість судового провадження, наявність численної усталеної практики, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, тому зменшує розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00грн.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № від 29.12.2018 в розмірі 22239 (двадцять дві тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 54 коп., витрати зі сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»

адреса місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, м.Дніпро,

вул. Січових Стрільців, 9

Відповідач:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Повне рішення складено та підписано 22.12.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ