Справа № 208/2863/25
Провадження № 2/209/2154/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18 грудня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого - судді Юрченко Я.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гонян Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

За Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 09.07.2025 року надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Процент»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7056 від 11.02.2024 року, станом на 19.02.2025 року у розмірі 40500,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн..

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, 11.02.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7056, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 4000,00 грн., строком 365 днів (до 10.02.2025), шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних).

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.02.2025 року становить 40500,00 грн. за період з 11.02.2024 року по 10.02.2025 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 116).

Ухвалою судді від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором та витребувано інформацію щодо належності відповідачу ОСОБА_2 карткового рахунку (а.с. 117).

На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 18 серпня 2025 року, 16.09.2025 року за вх. 21221 через канцелярію суду отримано інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 та зазначено, що на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк» емітовано картку № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період 11.02.2024 року - 16.02.2024 року, містить підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_2 (а.с.126-127).

Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надходило (а.с. 125,138).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, ОСОБА_2 викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України. Оголошення про його виклик в судові засідання на 24.09.2025 року опубліковане 18.08.2025 року; на 06.11.2025 року опубліковане 25.09.2025 року; на 18.12.2025 року опубліковане 07.11.2025 року. З опублікуванням такого оголошення ОСОБА_2 вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 120,134,141).

Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про змінумісцяпроживанняабомісцезнаходженнясудоваповістканадсилаєтьсяучасникамсправи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що 11.02.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Процент» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 7056, за умовами п. 1.1 якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 2.5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,5%). Строк кредитування 365 днів.

Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , який здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим способом (п. 1.7 Договору).

Відповідно до п. 1.9 Договору продовження строку надання кредиту не передбачено.

Даний Договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на Сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»

Підписуючи даний Договір, Позичальник засвідчує, до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Паспорту споживчого кредиту, Договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; Позичальник з повним усвідомленням наслідків однозначно надає згоду на передачу інформації про укладення цього договору, умови договору та стан його виконання позичальником, про наявність у позичальника простроченої заборгованості, умови погашення заборгованості, умови сплати процентів за користування Кредитом, про розмір процентів, що підлягатимуть сплаті, та на передачу інших інформаційних повідомлень за адресом його реєстрації, фактичного місця проживання, на адресу електронної пошти, яка зазначена ним під час укладення цього Договору, номери телефонів, які зазначені Позичальником під час укладення цього Договору.

З метою отримання Кредиту, Позичальник проходить реєстрацію в ІКС, шляхом заповнення всіх необхідних полів (в тому числі ПІБ, РНОКПП, номер телефону, номер електронного платіжного засобу), підтверджує номер телефону за яким буде здійснюватися подальша ідентифікація Позичальника в ІКС, ознайомлюється з Правилами, надає згоду на обробку персональних даних та згоду на отримання та передачу інформації з Бюро кредитних історій шляхом проставлення відповідних відміток. Після проведення реєстрації в ІКС, Позичальнику створюється Особистий кабінет в якому відображаються всі його анкетні дані. Ідентифікація/верифікація Позичальника здійснюється у спосіб передбачений нормативно-правовими актами Національного банку України та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) способів ідентифікації та верифікації Позичальника: - отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння PHOKПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої KEП власника ідентифікаційного документа; - отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оtр-пароля), надісланого Товариством на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи власним ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням KEП печатки уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Вищевказаний кредитний договір 11.02.2024 року відповідачем був підписний шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 970646, шляхом відправлення повідомлення на його мобільний номер НОМЕР_3 , який зазначений у кредитному договорі.

ТОВ «Процент» свої зобов`язання про виконання умов договору виконав належним чином, перерахувавши кредитні кошти відповідачу на платіжну карту № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «Приват Банк», що підтверджується квитанцією про успішний переказ, виданою платіжною установою, надавачем платіжних послуг ТОВ «ФК «Процент» від 11.02.2024 (а.с.45).

Однак, відповідач ОСОБА_1 всупереч взятих на себе зобов`язань згідно укладеного кредитного договору належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості перед позивачем, що підтверджується доданим до матеріалів справи детальним розрахунком заборгованості.

Так, згідно детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Кредитним договором № 7056 від 11.02.2024 станом на 19.02.2025 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором становить 40500,00 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентам за користування кредитом становить 36500,00 грн. (а.с.46-55).

Звертаючись до суду представник ТОВ «Процент» зазначає, що позивач належно виконав свої зобов`язання надавши відповідачу кредит у встановленому у договорі розмірі та на узгоджених між ними умова, однак відповідач ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань внаслідок чого останній допустив спірну заборгованість.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін був відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема копією договору.

Вищевказаний договір містять інформацію про позичальника прізвище, ім`я та по-батькові, його паспортні дані, індивідуальний ідентифікаційний номер, місце проживання, СМС код, а також зазначені електронні підписи.

Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачем договору, згідно яких відповідач ОСОБА_1 отримав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності та беручи до уваги факт невиконання останнім обов`язків по поверненню суми, так, як в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання перед кредитодавцем виконав та перерахував у повному обсязі кошти чи виконав інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами.

Суд дійшов висновку, про доведеність факту наявності заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості та процентів за користування кредитом, адже підписавши кредитні договори, відповідач зобов`язався не тільки повернути кредит, але й сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами.

Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування фінансовою установою відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договорами.

Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договорів, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав то позов ТОВ «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір № 03/06/2024 про надання правової допомоги від 03.06.2024, який укладено ТОВ «Процент» з адвокатом Руденком К.В.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 2412 від 23.10.2018; акт приймання-передачі наданих послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг.

Відповідно витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року зазначено розрахунок обсягу та вартості послуг з правової допомоги, які включають надання адвокатом послуг, а саме: складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 7056 від 11.02.2024 та клопотання про витребування доказів, становить 10000,00 грн..

Також, на підтвердження факту отримання позивачем ТОВ «Процент» послуг адвоката та понесених витрат на правову допомогу позивачем до заяви надана копія платіжної інструкції № 1351 від 29.11.2024 року.

Суд вважає, що наявні підстави для зменшення витрат на правову допомогу на підставі наступного.

Відповідно до Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.

Відтак, дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу, з огляду на наведене вище, суд не може визнати співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір його витрат на правничу допомогу, зокрема щодо зустрічі та консультації щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості; складення та подання до суду позовної заяви; інших клопотань, заяв до суду, складення процесуальних документів, моніторингу «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи; канцелярських витрат на виготовлення копій документів, відправки поштової кореспонденції.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема предмету позову, його ціни, змісту позовної заяви, доказів долучених до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), суд прийшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вважає, що слід стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у розмірі 5 000,00 грн.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат у виді судового збору суд виходив з наступного.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України, керуючись ст. 3, 12, 76, 78, ч.3 ст. 211, 223 ст. 263-265, 280-285 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ) заборгованість за кредитним договором № 7056 від 11.02.2024 року у розмірі 40500 (сорок тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ) витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано 18 грудня 2025 року.

Суддя Я.О.Юрченко