Справа № 178/2696/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Берелет В.В.,

секретаря Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті, -

У С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з цією заявою, і суду пояснила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 17 квітня 1952 року та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , видане 21 вересня 1974 року видане Жовтневою сільською радою Волноваського району Донецької області. ОСОБА_3 , є матір`ю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 04 липня 1975 року Грузско-Зорянською селещною радою Радянського району м.Макіївки, Донецької області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданим 08 вересня 2004 року Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Макіївка, у віці 98 років, в наслідок

атеросклеротичного кардіосклерозу з гіпертензією, померла ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про причину смерті серії 21 № 211000072 від 06 листопада 2025 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому заявниця звернулась до суду з проханням встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги заявниці у відповідності із ст. 317,319 ЦПК України мають бути задоволені, бо від встановлення факту смерті ОСОБА_2 залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав її онуки ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що заявниця проживала у м.Макіївка Донецької області. У 2022 році, через воєнні дії покинула своє житло та переїхала до Дніпропетровської області, як внутрішньо переміщена особа.

ЇЇ бабуся, ОСОБА_2 через стан здоров`я відмовилась переїздити разом із заявницею та не хотіла лишати свою домівку, тому залишилась проживати у м. Макіївка Донецької області.

У судовому засіданні встановлено, що згідно наданих заявницею копії довідки про причину смерті серії 21 № 211000072 від 06 листопада 2025 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданому 11 листопада 2025 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області.

Відповідно до Указу Президента України від 07.02.2019 р. № 32/2019 затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях.

Місто Макіївка (у тому числі селище міського типу Грузько-Зорянське, селище міського типу Високе, селище міського типу Грузько-Ломівка, селище міського типу Маяк, селище міського типу Межове, селище Холмисте, селище міського типу П`ятипілля, селище міського типу Вугляр, селище міського типу Гусельське, селище міського типу Колосникове, селище міського типу Холодне, село Молочарка, село Шевченко, селище міського типу Ясинівка, селище міського типу Землянки, селище міського типу Кринична, селище Василівка, селище Леб`яже, селище міського типу ОСОБА_4 , селище міського типу Велике Оріхове, селище міського типу

Липське, селище міського типу Лісне, село Липове, село Оріхове, село Верхня Кринка, селище Алмазне, село Красна Зоря, селище Монахове, селище Новий Світ, селище Новомар`ївка, село Новоселівка, селище Новомосковське) входить до зазначеного переліку.

Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч. 2ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Тобто Україна не визнає такі акти, але як виключення враховує документи, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території для державної реєстрації акту цивільного стану і таке врахування не є визнанням окупаційної влади.Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ (справи Cyprus v. Turkey, Loizidou v. Turkey), Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії від 21 червня 1971 року, а також судовій практиці України.

Частиною 4статті 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог п.8 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника.

А задоволення вимог заявниці згідно за правилами ст. 317 ЦПК України, обумовлює допущення рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 317, 319 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Становити факт, що ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Костянтинопіль Великоновоселівського району Донецької області, паспорт серії НОМЕР_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: В. В. Берелет

р