СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1710/25
Провадження № 2/306/1123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради, третьої оосби, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 є єдиною дитиною і сином померлого та спадкоємцем за законом до вищевказаної спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Мама позивчаа ОСОБА_2 та дружина померлого не заперечує щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та відмовляється від своєї успадкованої частки після смерті чоловіка. Зазначає, що у зв`язку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, що входить у спадщину, у позивача виникла необхідність у визнанні права власності на спадкове майно в судовому порядку. Тому, враховуючи вищенаведене, просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони в підготовче засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с.26).

Представник відповідача Свалявської міської ради подав заяву в якій зазначив, що Свалявська міська рада проти позовних вимог не заперечує, просив розглянути справу без його участі (а.с.32-34)

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Письмових пояснень з викладеними аргументами і міркуваннями щодо заперечення позову до суду не подала.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Свалявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), запис №23 від 20.09.2022 року - ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , запис №6 від 29.01.1981 року, місце реєстрації с.Стройне Свалявського району - ОСОБА_1 (позивач) є сином померлого ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно заяви ОСОБА_2 (дружини померлого, що стверджується свідоцтвом про укладенні шлюбу серії НОМЕР_3 ,Ю запис №27 від 22.09.1979 року, місце реєстрації с.Стройне, Свалявського району, Закарпатської області, а.с.12 та мами позивача), нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Баратей А.А. в реєстрі за №902 від 02.09.2025 року - ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3 та відмовляється від своєї успадкованої частки після смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21).

Судом досліджено: довідка начальника відділу "Центр надання адміністративних послуг" від 25.09.2025 року за №06-12/715, згідно якої за записами погосподарської книги №3, с.Стройне (за 2021-2025 року, номер об`єкта №01-0200-1) - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був головою домогоспоарства за адресою: АДРЕСА_1 ; копія технічного паспорту № 3734/2025 із схемою розташування будівель та споруд, планом будинку садибного типу, експлікацією приміщень будинку садибного типу, журналом зовнішнім обмірів, характеристикою від 23.08.2025 року; копія довідки №2956, виготовленої ФОП ОСОБА_4 від 23.08.2025 року (інвентаризаційна вартість житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами (процент зносу 45% в цінах 2025 року) становить 115008 грн. (, а.с.13-20, а.с.27).

За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Враховуючи викладене, матеріали справи та наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та не суперечать нормам чинного законодавства, тому позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Свалявської міської ради, третьої оосби, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

22.12.2025 року