Справа № 336/189/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Безкровної Є.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу №336/189/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

За віддсутності сторін та їх представників

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка 30.12.2024 засобами поштового листування звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить частка квартири АДРЕСА_2 . Крім позивачки, іншю спадкоємицею є донька спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , наразі мешкає у Республіці Польща. Спадкоємців, передбачених ст.1266 ЦК України, відповідно до тверджень сторони позивача немає, заповіт від імені ОСОБА_3 не складався.

Позивачка звернулась до Першої запорізької державної нотаріальної контори із відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку з частки у спільній власності на квартиру. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом відмовлено, оскільки ОСОБА_4 не звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини у строк, встановлений ст.1270 ЦК України, тобто до 23.10.2022, крім тогою відсутні докази того, що вона проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини за однією адресою.

Сторона позивача наголошує, що порушення строку звернення до нотаріуса сталось з поважних причин, до яких відносяться: широкомасштабна збройна агресія РФ проти України, яка для позивачки, як людини похилого віку, стала великим потрясінням, вплинула на її емоційний і психологічний стан, побут і повсякденне життя. Також позивачка важко переносила утрату сина. Крім того, у чоловіка позивачки лікарі діагностували пухлину головного мозку, вона до останнього боролася за його життя, намагалася його врятувати, але, на жаль, хвороба швидко розвивалася. Крім того, відповідно до змісту позовної заяви, оскільки позивачка є співвласником спадкового майна, вважала, що їй не потрібно займатися оформленням спадщини після померлого сина, що його частка автоматично переходить до мене. Разом з цим, позивачка помилково вважала, що відповідачка зареєстрована разом із батьком ОСОБА_3 . Окремо стороною позивача наголошено на змінених строках на прийняття спадщини на початку повномасштабного вторгнення РФ.

Враховуючи наведене, із посиланням на норми ст. 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, позивачка просить задовольнити позов у визначений спосіб.

Ухвалою судді від 14.01.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання.

Судом визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. Судом роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України також роз`яснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Ухвалою суду від 28.05.2025 постановлено клопотання сторони позивача про витребування доказів задовольнити, в порядку витребування доказів зобов`язано Першу Запорізьку державну нотаріальну контору Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) надати до суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №№82/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено перерву в підготовчому засіданні внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів.

Ухвалою суду від 04.07.2025 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

04.06.2025 від представниці позивачки адвокатки Єрмоленко В.А. надійшла заява, за змістом якої вона просить розглянути справу без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає.

04.07.2025 від відповідачки ОСОБА_2 засобами поштового листування(з Республіки Польща) надійшла заява із копією паспорту, за змістом якої вона обізнана із змістом позовних вимог, зважаючи на те, що ОСОБА_4 є її рідною бабусею, той факт, що вона дійсно пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперерчує щодо визначення ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідачка також просить здійнювати розгляд справи за її відсутності, за наявними доказами, особисто брати участь не зможе внаслідок збройної агресії РФ та небезпеки для життя та здоров?я.

Суд зауважує, що сторона відповідача висловила свою позицію щодо позову, фактично заява про визнання позову є відзивом на позовну заяву, відповідно, підстав для проведення заочного розгляду судом не встановлено й суд ухвалює розглядати справу відповідно до загального порядку.

Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, та, окрім цього, -дослідивши письмові докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та, прийнявши визнання позову відповідачем, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви у судовому розгляді відповідно до вимог ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено.

Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було.

Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено.

Судом встановлено, що за даними засвідченої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) 25.04.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті Комунарський район м.Запоріжжя.

Згідно з відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.03.1963, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що видно з засвідченої копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.05.2023, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса).

Рідною донькою спадкодавця ОСОБА_3 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.03.1988. Зміна прізвища відповідачки ОСОБА_6 підтверджена дослідженими судом копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 25.08.2007 (з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »), копією рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №2-8253/2010 від 24.12.2010, що набрало законної сили 04.01.2011 (за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 15.06.2012 (з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_11 »).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить квартира АДРЕСА_2 , що видно з реєстраційного посвідчення, виданого ОП «ЗМБТІ» 17.11.1994, а саме її 1/4 частка, відповідно до договору, посвідченого П?ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.10.1994, р.№34830. Вказаний договір міни долучений до позовної заяви та досліджений судом.

За даними довідки департаменту адміністративних послуг ЗМР від 17.05.2025, виданої на запит нотаріуса, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.11.2005 по 25.04.2022, разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні.

09.05.2024 після смерті ОСОБА_3 . Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №82/2024, р.№72410818, що видно з витягу №76894548 від 09.05.2024, за заявою ОСОБА_4 від 09.05.2024.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2024, винеченої державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М., ОСОБА_4 звернулась із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті сина ОСОБА_3 , а також про видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину. До складу спадкового майна входить частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Крім позивачки спадкоємцями є ОСОБА_5 (батько), донька ОСОБА_2 . Спадкоємців, передбачених ст.1266 ЦК України, немає. Заповіт не складався. Враховуючи порушення з боку ОСОБА_4 вимог ст.1270 ЦК України (до 23.10.2022), а саме, дату подання заяви про прийняття спадщини, державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Доказів того, що поивачка мешкала за однією адресою із спадкодавцем, немає. Крім того, спадкоємецею не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначені вище відомості підтверджені копією спадкової справи, наданої на виконання ухвали суду від 28.05.2025. Згідно з витягом №76894569 від 09.05.2025, який наявний в матеріалах спадкової справи, заповіт на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив. Крім того, відповідно до витягу №5 від 09.05.2024 судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 у шлюбі не перебував.

Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Відповідно до Рішення КСУ у справі N 1-25/2010 від 29.06.2010 N 17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Способи захисту порушеного права та / або інтересу містяться у нормі ст.16 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1,3 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Подання усної заяви (звернення) спадкоємця не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5, 3.6 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є виключно ті, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).

Крім того, за загальним правилом рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України).

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Разом з цим, однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суди керується й аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Так, у даній справі судом встановлено, що позивачка своєчасно дізналась про смерть спадкодавця ОСОБА_3 , що встановлено під час судового розгляду на підставі наявних доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку. Осіб, які на час відкриття спадщини, постійно мешкали разом з спадкодавцем судом не встановлено, що виключає застосування до спірних правовідносин й положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його матір ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2 , сторони у даній справі, які дійшли обопільної згоди з приводу того, що спадщина після смерті ОСОБА_3 буде прийнята позивачкою. Відповідачка із заявою про прийняття спадщини після смерті сина до нотаріуса не зверталась.

При розгляді справи суд виходить з того, що оцінка суду у даній категорії справ повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Так, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність поважності причин, які дійсно могли вплинути на своєчасність подання спадкоємицею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує й введення воєнного стану на території України, що у сукупності із іншими встановленими обставинами обґрунтовує заявлену позовну вимогу.

Разом з цим, судом прийнято визнання позову відповідачкою, яка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , окрім позивачки.

За змістом ст. 89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ст.251-253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи наведене, обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, суд ухвалює рішення про задоволення позову, а саме, шляхом визначення ОСОБА_4 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, який необхідно обраховувати з дати набрання рішенням законної сили.

Визначений строк, на переконання суду, буде достатнім для виконання необхідних дій спадкоємицею з метою захисту її спадкових прав.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи рішення суду та критерії, визначені ч.3 ст.141 ЦПК України, що обов`язково мають бути взяті до уваги судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки порушення прав позивачки не є наслідком дій, бездіяльності та/або рішень відповідача, судові витрати, понесені ОСОБА_4 , у вигляді судового збору у сумі 1 211,20 гривень, сплаченого за подання до суду позовної заяви, необхідно залишити за нею.

Керуючись ст. 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 141, 174, 178, 191, 211, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, який обраховувати з дати набрання рішенням законної сили.

Судові витрати, понесені позивачкою, у вигляді судового збору у сумі 1 211,20 гривень, сплаченого за подання до суду позовної заяви, - залишити за ОСОБА_4 .

Реквізити учасників справи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_6 .

Перша Запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), , адреса місцезнаходження: м.Запоріжжя, вул.Північне шоче, буд.3В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 22.12.2025.

Суддя Л.А.Вайнраух