Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження суду надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів грошову компенсацію за фактично сплачені комунальні послуги у розмірі 25150,83 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником частки трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласниками іншої частки вказаної квартири в рівних частках є відповідач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Так, з моменту набуття права власності, ОСОБА_2 не здійснювала жодних платежів щодо оплати комунальних послуг або витрат по утриманню нерухомого майна. Всі комунальні послуги та поточні ремонти здійснював позивач. За період з жовтня 2019 року по травень 2022 року позивачем фактично сплачено 50034,70 грн. за утримання вказної квартири та прибудинкової території. Згідно рішення суду від 03 липня 2023 року позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, з відповідачів стягнути частку вказаних витрат та судовий збір, але після виконання рішення відповідачі знов не беруть участі у витратах на утримання квартири. На даний час, позивач знову усі платежі по утриманню квартири та прибудинкової території несе самостійно, внаслідок чого за період з травня 2022 року по квітень 2025 року сплатив 50301,66 грн. і відповідно частка складає 25150,83 грн.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі не направляла.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва № Ж-67 на право власності на житло від 04 січня 2006 року, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження № Ж-1075 від 26 грудня 2005 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності у рівних долях ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2016 року за № 2-2312, виданого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., спадкоємцями майна ОСОБА_6 є її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Спадщина на яку у вказаних частках видане свідоцтво складається з 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартитри видано ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2019 року за № 1-1601, виданого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., спадкоємцями майна ОСОБА_7 є його малолітній син ОСОБА_3 , неповнолітня донтка ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 . Спадщина на яку у вказаних частках видане свідоцтво складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартитри видано ОСОБА_5 .

Також, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані суду квитанції про сплату комунальних послуг за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за період з травня 2022 року по квітень 2025 року у розмірі 50301,66 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - Закон).

Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

За частиною 3 статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 статті 318, 322 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц, від 15 квітня 2021 року № 638/5001/17.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на відсутність з боку відповідачів доказів неправильності нарахувань або альтернативного розрахунку боргу, суд бере до уваги квитанції, які надані позивачем і які визнаються судом належними доказами, оскільки вони не були спростовані у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до розміру своїх часток. Позивачу належить частина квартири, відповідачу ОСОБА_2 належить 1/6 частина, неповнолітньому ОСОБА_3 у належить 1/6 частина і відповідачу ОСОБА_4 , яка вже досягла повноліття, належить також 1/6 частина квартири.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 , яка також діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , підлягають стягненню грошові кошти у сумі 16767,22 грн., що дорівнює 1/3 частині грошових коштів, сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги на утримання відповідної 1/3 частини квартири за період з травня 2022 року по квітень 2025 року, що належить відповідачу ОСОБА_2 та її неповнолітній дитині. Також підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 8383,61 грн., що відповідає 1/6 частині грошових коштів, сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги на утримання 1/6 частини квартири, що належить відповідачу за вказаний вище період.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн., а саме по 605,60 грн. (1211,20 грн. / 2 ).

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК, ст.ст.322, 358, 360 ЦК України, ст.162 ЖК України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за фактично сплачені комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за фактично сплачені комунальні послуги у розмірі 16767 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за фактично сплачені комунальні послуги у розмірі 8383 (вісім тисяч триста вісімдесят три) гривні 61 копійку.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ),

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 23 грудня 2025 року.

Суддя: М.Д. Власенко