Провадження 2/337/1680/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді -Ширіної С.А.,

за участю секретаря -Бикової С.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олени Андріївни, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ :

03.06.2025 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є вона, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вона та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса. За інформаційною довідкою нотаріуса син померлого ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, відповідач ОСОБА_2 , незважаючи на те, що дійсно був зареєстрований за однією адресою з батьком на час його смерті, однак фактично з ним на момент смерті не проживав. Задовго до смерті батька він виїхав на постійне проживання за межі України і до цього часу перебуває за кордоном.Згідно наданої інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 перетнув кордон на виїзд 09.11.2020 та не повертався. У зв`язку з цим він не може вважатись таким, що пасивно прийняв спадщину. З урахуванням встановлення факту непроживання відповідача зі спадкодавцем на момент смерті та неприйняття спадщини до свідоцтва про право на спадщину мають біти внесені зміни.

Просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2023,виданого на ім`я ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_4 ,зареєстрованого в реєстрі за №270, спадкова справа 58/2022,виключивши з числа спадкоємців відповідача ОСОБА_4 , його сина ОСОБА_2 та зазначивши,що ОСОБА_1 є спадкоємцем частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олену Андріївну видати на ім`я ОСОБА_1 нове свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа 58/2022, зазначивши, що ОСОБА_1 є спадкоємцем частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

04.07.2025 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олени Андріївни на адресу суду надійшла копія спадкової справи №58/2022 , стосовно померлого ОСОБА_4 та відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнала повністю, зазначивши, що позовна заява не містить обгрунтування того в який спосіб та як приватний нотаріус порушив права позивача ,тому вважає себе неналежним відповідачем.Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України та п.п.3.21, 3.22 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.При визначені кола спадкоємців , після померлого ОСОБА_4 нотаріусом було зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за №74/02-14 від 14.02.2023 про місце відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 з проханням надати інформацію, з якого часу та по який час померлий проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та хто на момент його смерті проживав та був зареєстрований за цією ж адресою. У відповіді наданій Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради за № 04-07/3/2298 від 13.03.2023 вказано, що на момент смерті ОСОБА_4 , за однією адресою з померлим був зареєстрований зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , син спадкодавця, був визначений як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, згідно ст.1268 ЦК України та за яким була залишена відкритою 1/3 частка у спадковому майні померлого ОСОБА_4 та законних підстав щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину немає.Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

14.07.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Сивової Я.В. до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач позов не визнала повністю, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира за адресою: АДРЕСА_1 .Спадкоємцями першої черги спадкування є рідні діти померлого - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .Спадкоємець ОСОБА_3 звернулась 05.05.2022 року, в межах законодавчо встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини, до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. В заяві ОСОБА_3 зазначає про існування щє двох спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Спадкоємець ОСОБА_1 звернулась 19.01.2023, в межах продовженого на час дії в воєнного стану в Україні строку для прийняття спадщини,до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. В заяві ОСОБА_1 зазначає про існування щє двох спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .В подальшому, позивач ОСОБА_1 звертається до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва від 22.03.2023, в якій просить видати їй свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового майна, вказуючи двох спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які мають отримати по 1/3 частини спадкового майна.

Таким чином, вже станом на час відкриття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 визнавала відповідача як спадкоємця на 1/3 частину спадщини.

Зазначене підтверджується також тим, що позивач, отримавши від нотаріуса Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2023 № 146-02-31, не оскаржувала її в частині визначення кола спадкоємців, а погодилась з цим і отримала 06.04.2023 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

Крім того, визнаючи відповідача ОСОБА_4 як спадкоємця, позивач ОСОБА_1 звертається 13.03.2024 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою прийнято до судового розгляду. На даний час справа розглянута та прийнято судом рішення про часткове задоволення позову.

З огляду на наведене вважає, що звернення позивача з позовом про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину покликано не порушенням її прав та законних інтересів, а виключно через неможливість дійти до домовленості щодо користування спадковим майном або отримання грошової компенсації за частку у праві спільної часткової власності.

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 є спірна спадкова квартира, оскільки відповідач перебуває на реєстраційному обліку за адресою спірної нерухомості.Наразі відповідач, через військовий стан у країні та ведення бойових дій в близкості до м. Запоріжжя, тимчасово знаходиться за межами України. Вказані обставини у сукупності із діями інших спадкоємців щодо погодженням з прийняттям спадщини відповідачем, свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Просить в позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 07.11.2025 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Додатково суду пояснила, що вважає відповідача спадкоємцем після смерті батька, але він не прийняв спадщину у визначений законом спосіб. Із заявою про прийняття спадщини відповідач до нотаріуса не звертався, на момент смерті батька був з ним лише зареєстрований, але фактично вже задовго до цього не проживав, перебуває за кордоном. При зверненні до нотаріуса з заявою вона дійсно зазначила про наявність інших спадкоємців, в т.ч. відповідача. Свідоцтво про спадщину їй було видано нотаріусом на 1/3 частину спадкової квартири з урахуванням частки інших двох спадкоємців. Нотаріус вважає ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Такі дії нотаріуса вона не оскаржувала, а звернулась до суду з цим позовом. Вважає ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому її частка підлягає збільшенню в спадковому майні з 1/3 на 1/2.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 адвокат Сивова Я.В. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`зку з участю в урочистих заходах 19.12.2025.

Відповідач приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. в судове засідання не з`явилася, була повідомлена судом про розгяд справи належним чином, причини неявки до суду не повімила, заяви клопотання до суду не надавала.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, були повідомлена судом про розгяд справи належним чином, причини неявки до суду не повімили, заяви клопотання до суду не надавали.

Підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст.223 ЦПК України не встановлено.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Заслухавши позивача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі помер ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2022 із заявою про прийняття спадщини звернулась донька спадкодавця ОСОБА_3 і приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. була заведена спадкова справа №58/2022, в спадковому реєстрі № 69266312.

19.01.2023 до нотаріуса надійшла нотаріальна посвідчена 12.01.2023 заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 13.03.2023, наданої на запит приватного нотаріуса ЗМНО Лебідь О.А., на момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на 30.04.2022, крім нього, за адресою: АДРЕСА_1 були також зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

29.03.2023 року приватним нотаріусом ЗМР Лебідь О.А. відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий № 240.

В свідоцтві нотаріус посвідчив, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 , 1943р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину видається ОСОБА_3 на 1/3 частину спадкової квартири, свідоцтва про право на спадщину на інші 2/3 частин спадкової квартири не видані.

06.04.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. позивачці ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий № 270.

В свідоцтві нотаріус також посвідчив, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 , 1943р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька донька ОСОБА_3 , донька ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину видається ОСОБА_1 на 1/3 частину спадкової квартири, 29.03.2023 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкової квартири ОСОБА_3 , свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/3 частину спадкової квартири не видано.

Відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався, визнається нотаріусом таким, що прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував.

Згідно з інформацією Державної прикордонної служби України від 11.09.2024 в базі даних щодо перетинання державного кордону України за період з 01.01.2020 по 11.09.2024 містяться відомості про перетин 09.11.2020 року кордону України (виїзд) громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

27.12.2024 Постановою Запорізького апеляційного суду по справі №337/1593/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування квартирою, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року у цій справі скасувано.Ухвалено у цій справі нове судове рішення (прийнято постанову), якою виділено ОСОБА_1 в особисте користування окрему (ізольовану) кімнату житловою площею 10,6 кв. м. у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Усі підсобні приміщення зазначеної квартири: кухня 7 кв. м., коридор 9,6 кв. м., ванна кімната 2 кв. м., вбиральня 1,1 кв. м, кладова 0,7 кв. м, балкони залишено у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщиниє останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зст.1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зст.1261ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,3,5ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України,відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно із частинами першої та другоїстатті 1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Законом передбачено порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину (стаття 1300 ЦК України).

Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.

У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.

Судом встановлено, що відповідач на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за адресою місця проживання спадкодавця. Факт його тимчасового перебування за межами України не спростовує презумції постійного проживання та прийняття спадщини в силу закону.

Разом з тим суд враховує принцип добросовісності учасників цивільних правовідносин закріплений у ст.3,13 ЦК України, а також правову доктрину venire contra factum proprium,відповідно до якої особа не може посилатися на обставини, що суперечать її попередній поведінці, якщо інша сторона обгрунтовано покладається на таку поведінку.

Судом встановлено, що позивач зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування квартирою, яка входить до складу спадкового майна у якому визнала відповідача ОСОБА_2 співласником спірного житла та за результатами розгляду справи ОСОБА_1 було виділено в особисте користування окрему (ізольовану) кімнату житловою площею 10,6 кв. м. у спірній квартирі.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» є джерелом права.

ЄСПЛ неодноразово зазначав що принцип правової визначеності та добросовісності є складовою верховенства права (зокрема рішення у справі «Brumarescu v. Romania»).

У рішенні «Stretch v. the United. Kingdom» ЄСПЛ наголосив, що особа має право на захист легітимних очікувань які виникають у разі послідовної поведінки іншої сторони.

У цій справі попередні процесуальні дії позивача, зокрема звернення до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою та фактичне визнання відповідача співласником, створили у відповідача обгрунтовані легітимні очікування щодо наявності у нього права на частку у спадковому майні. Подальше заперечення цього права шляхом посилання на неприйняття спадщини є проявом суперечливої поведінки та не відповідає принципу правової визначеності у розумінні ЄСПЛ.

За таких обставин вимоги позивачки про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та збільшення її частки у спадковому майні є безпідставними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,141,258,263-265 ЦПК України, ст.15,16,1216-1300 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь Олени Андріївни, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.12.2025.

Суддя: С.А.Ширіна