СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/490/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Косінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРОПРОДУКТ» про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2025 р. заявник повторно звернувся до суду із заявою про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення №759/16081/24 від 15.10.2024 про скасування Наказу №29.1-К від 31.10.2023 в частині надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати.

В обґрунтуванні заявлених вимог зазначає, що судом визнано незаконним та скасовано Наказ №29.1-К від 31.10.2023 виданий ТОВ «НВП «Агробіопродукт» в частині надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати. Святошинським ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 16.04.2025 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1. Київським апеляційним судом відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Науково-виробниче підприємство» Агробіопродукт». Таким чином, рішення від 15.10.2024 по справі №759/16081/24 вступило в законну силу 02.07.2025, однак відповідачем рішення суду не виконано, а саме Наказ №29.1-К від 31.10.2023 не скасовано. Заявник звертався з заявою до відповідача та щодо необхідності скасування відображення днів без збереження заробітної плати з 01.11.2023 по 31.12.2024, та відобразити дані щодо нарахованої заробітної плати за вказаний період, однак відповідачем залишена без уваги. Крім того, у відповідь на звернення ОСОБА_1 листами ГУ ПФ України в м. Києві від 12.05.2025 та від 31.10.2025 повідомлено, що відповідачем зміни до Реєстру застрахованих осіб не внесено.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду.

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Заяву про зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення подано на стадії виконання судових рішень в порядку статті 453-1 - 453-2 ЦПК України.

Пунктом 1 частиною першою статті 453-1 ЦПК України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах, що виникають із трудових правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 453-1 ЦПК України стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 453-2 ЦПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаними нормами передбачено право суду, який ухвалив судове рішення у справі, зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим та забезпечується, у тому числі, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, стягувач має можливість отримати виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

При цьому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником судового рішення.

Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи, що рішення суду у частині скасування Наказу №29.1-К від 31.10.2023 в частині надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати, з урахуванням принципу обов`язковості виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРОПРОДУКТ» подати до суду звіт про виконання судового рішення у цивільній справі №759/16081/24 у частині скасування Наказу №29.1-К від 31.10.2023 в частині надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати строком до 26.01.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 447, 453-1, 453-2 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРОПРОДУКТ» про визнання незаконним та скасування наказу задовольнити.

Зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АГРОПРОДУКТ» подати до суду звіт про виконання судового рішення у цивільній справі №759/16081/24 у частині скасування Наказу №29.1-К від 31.10.2023 в частині надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати строком до 26.01.2026 року.

Роз`яснити боржнику, що звіт повинен бути поданий з додержанням вимог ч. ч. 2, 3 ст. 453-3 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська