Справа № 944/5646/21
Провадження №6/944/43/25
УХВАЛА

26.11.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові заву Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року у справі №944/5646/21, за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює досудове розслідування,

в с т а н о в и в:

Державна казначейська служба України звернулася до суду із заявою, у якій просить змінити спосіб виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 у справі №944/5646/21 шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313,68 грн.; стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123482,00 грн.

На обґрунтування заяви зазначає таке. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 по справі №944/5646/21, з урахуванням змін внесених постановою Львівського апеляційного суду від 10.03.2025 по справі №944/5646/21 вирішено: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000000,00 грн. (один мільйон грн.) компенсації моральної шкоди. Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313 (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять) гривень 68 копійок. Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123 482 (сто двадцять три тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 00 копійок. На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист Яворівського районного суду Львівської області від 11.04.2025 по справі №944/5646/21. Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання. Казначейство вважає за необхідне змінити спосіб виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 у справі №944/5646/21, а саме: обрати належним способом виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313,68 грн.; стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123482,00 грн.

27 жовтня 2025 року від Львівської обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву, у яких прокуратура зазначає, що підстави для задоволення заяви відсутні. В обґрунтування заперечення вказує, що заявником не наведені обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, однак зазначено, що належним способом виконання рішення у цій справі є стягнення коштів на користь позивача з Державного бюджету України, виключивши з резолютивної частини зазначеного судового рішення словосполучення: «Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України», що по суті є зміною судового рішення у вказаній справі. Оскільки вказаним у заяві способом виконання рішення суду буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання, підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду у справі № 944/5646/21, відсутні. Враховуючи вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 у справі № 944/5646/21 в повному обсязі.

31 жовтня 2025 року від представника Державної казначейської служби України Можаєвої Н.В. надійшла відповідь на заперечення прокуратури, у яких вона зазначає таке.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за бюджетною програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокурати і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній та юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі бюджетна програма 3504030) передбачено видатки на суму 150 млн. грн. Статтею 1176 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Державна казначейська служба України (Казначейство) є юридичною особою, має самостійний кошторис видатків і здійснює свою діяльність відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, і не несе відповідальності за протиправні дії чи бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, а відшкодування шкоди, завданої останніми, здійснюється з врахуванням норм Цивільного кодексу України (висновки Конституційного суду України у рішенні від 03.10.2001 № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою). Отже, Казначейство відповідно до своїх повноважень на підставі рішення суду про відшкодування шкоди (відповідно до статей 1173, 1174,1176 ЦК України), здійснює безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою 3504030. Тому Казначейство, з урахуванням норм діючого законодавства та сталої практики Верховного Суду, вважає, що спосіб відновлення порушеного права позивача, через стягнення з Державної казначейської служби України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача витрат на проїзд для участі в судових засіданнях та компенсації витрат на професійну правничу допомогу, не відповідає встановленому законом способу, оскільки даний спосіб унеможливлює виконання судового рішення за відповідними бюджетними призначеннями та цільовим спрямуванням видатків. Відтак, Казначейство вважає, належним способом виконання вказаного рішення шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313,68 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123482,00 грн. При цьому, Казначейства наголошує, що запропонований спосіб виконання судового рішення за своєю правовою природою не є зміною змісту резолютивної частини вказаного судового рішення, а за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, оскільки право позивача на відшкодування витрат залишаються незмінними.

Оцінивши доводи заяви, пояснення Львівської обласної прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2024 у справі №944/5646/21, з урахуванням змін, внесених постановою Львівського апеляційного суду від 10.03.2025 по справі №944/5646/21 вирішено: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000000,00 грн., (один мільйон) грн. компенсації моральної шкоди. Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 15313 (п`ятнадцять тисяч триста тринадцять) гривень 68 копійок. Стягнути з Державної казначейської служби України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 123 482 (сто двадцять три тисячі чотириста вісімдесят дві) гривні 00копійок.

На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист Яворівського районного суду Львівської області від 11.04.2025 у справі №944/5646/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Частиною 1 ст. 267 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, зокрема, може визначити порядок його виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець із власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З аналізу вказаних норм закону можна зробити висновок, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до змісту наведених норм законодавства, задоволення заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

У постанові від 24.12.2014 у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення. Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14-а.

При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому, процесуальна можливість установити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тому, необхідно відрізняти способи захисту цивільного права, передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що запропонована у заяві Державною казначейською службою України зміна способу і порядку виконання судового рішення за своїм змістом є зміною самого рішення, тому це питання не підлягає вирішенню в порядку вказаних норм ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, з наведених мотивів у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261,268,352-354,435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення суду у справі №944/5646/21, за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органу, що здійснює досудове розслідування.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Д.Б. Поворозник