Провадження №2/748/1237/25
Єдиний унікальний № 748/2572/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Костюкової Т.В.

за участі секретарів судового засідання Гофрик К.С., Крошки І.С.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Прокоф`єва Б.І.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Усової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна, що є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2025 року представник позивача адвокат Прокоф`єв Богдан Іванович, діючи на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ № 1092894 від 30.07.2025 та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, починаючи з жовтня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2021 року. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли його сини - ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як спадкоємці першої черги. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю протягом 9 років, виховували сина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, що свідчить про їх економічну єдність та спільні інтереси. Між ними існували взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, які виявлялися у турботі одне про одного, спільному вихованні дитини та підтримці сімейного добробуту. Усі грошові кошти, отримані як позивачкою, так і ОСОБА_6 у вигляді заробітної плати, соціальних виплат, орендної плати за надання у користування земельних ділянок, використовувалися ними на потреби сім`ї. В період з жовтня 2016 року по вересень 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали за місцем реєстрації останньої за адресою АДРЕСА_2 . 21 вересня 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 придбали квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2021 року, здійснили в ній ремонтні роботи та в вересні 2022 року переїхали. Таким чином, позивач має право на частину квартири, що розташована за вищезазначеною адресою, та є об`єктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2025 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні з підстав недоведеності обставин, які викладені в позовній заяві. Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що у викладених обставинах справи, на які посилається позивач, а саме, щодо придбання спірної квартири, є невірним посилання позивача про те, що квартира, за адресою АДРЕСА_1 , яка була придбана виключно на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 , належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, не відповідає дійсним обставинам справи є надуманим і не підтверджено жодними доказами. За життя ОСОБА_3 періодично мав відносини з позивачкою по справі - ОСОБА_1 . Певний період дійсно проживав разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_2 , однак, їхні відносини не мали ознак, які були притаманні подружжю. ОСОБА_3 не планував одружуватись на позивачці навіть після народження їх спільного сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька ОСОБА_8 були зазначені на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Лише після смерті ОСОБА_3 , позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.05.2025 року встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність спільного бюджету та ведення спільного господарства разом із ОСОБА_3 , а також, не доведено факту придбання спірної квартири за спільні кошти. ОСОБА_3 після придбання квартири за вищезазначеною адресою зробив ремонт власним коштом та почав проживати в ній переважно один. Періодично в квартирі проживали ОСОБА_1 із їхнім спільним сином ОСОБА_9 . Позивач разом із сином ОСОБА_9 останні два роки не проживала в квартирі ОСОБА_3 і зв`язку із погіршенням стосунків аж до повного розриву. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 участь у похованні не приймала, ніякої допомоги не надавала, взагалі виявила байдужість щодо факту смерті останнього. Не можна вважати належним та допустимим доказ: Акт про фактичне проживання від 27 лютого 2025 року, в якому зазначено про факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з вересня 2022 року до жовтня 2024 року, без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дане не відповідає дійсним обставинам справи. Квартира, яка придбана ОСОБА_3 за особисті кошти, відповідно до ст. 57 СК України є особистою приватною власністю відповідача. Доказів внеску позивачки в купівлю або істотне поліпшення майна, яке б дало підстави визнати за нею право на частку до суду не подано. Таким чином, жодних підстав у позивача щодо права на частку квартири, що належало ОСОБА_3 немає, оскільки дана квартира придбана виключно за кошти ОСОБА_3 . За відсутності правових підстав для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України, вважати спірне нерухоме майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як чоловіку та жінці, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2025 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 вони проживали спільно з середини жовтня 2017 року по 2022 рік у АДРЕСА_2 у будинку матері позивачки. В період спільного проживання у них у 2020 році народилася дитина - ОСОБА_9 . Як вона так і ОСОБА_3 були офіційно працевлаштовані, вона працювала шліфувальником по дереву у ТОВ «Мірас», а ОСОБА_10 трактористом у ОСОБА_11 . Обоє працювали у с. Брусилів. У вересні 2021 року вони купили у с. Сновянкка квартиру, гроші на яку ОСОБА_12 взяв у ОСОБА_11 , який відраховував в подальшому кошти з його заробітку на погашення суми, яку отримав. Стверджує, що квартира куплена за спільні кошти, адже вона також працювала . У квітні 2024 року сума боргу була погашена. Позивач зазначила, що ремонтом вони з ОСОБА_10 займалися спільно. Зокрема, клеїли обої, проводили опалення , замовляли меблі:стінку, комод, прихожу та інше. Після того, як зробили ремонту квартирі у с. Сновянка вони туди переїхали у 2022 році де і проживали сімєю . У вересні 2024 року матір позивачки вдарила корова по голові і вона потрапила у лікарню , де пробула місяць. Після того як матір виписали вона за домовленістю з ОСОБА_10 залишилася тимчасово проживати з мамою у с. Брусилів , так як її матір потребувала догляду . 18 жовтня 2024 року матері позивачки з телефону ОСОБА_13 чоловічий голос повідомив, що ОСОБА_10 попав у ДТП. Вона дізнавшись дану інформацію дала телефон сестри ОСОБА_10 - ОСОБА_14 так як лишити матір саму не могла. Похованням займалася сестра її цивільного чоловіка ОСОБА_15 , на похоронах вона не була В подальшому дізналася, що замки були поміняні і в неї відсутній доступ до будинку, де вона проживала у с. Сновянка.

Представник позивача акцентував увагу суду на тому, що позивачка та ОСОБА_3 проживали спільно 9 років , від проживання мають спільну дитину, обоє є особами із заробітком, квартира придбана у вересні 2021 року. Позивачка сплачувала за комунальні послуги за квартиру у с. Сновянка, ОСОБА_12 станом на вересень 2021 року проживав у с. Брусилів у матері позивачки, декларація з сімейним лікарем у нього була укладена із зазначенням адреси фактичного мешкання АДРЕСА_2 , а відповідно матеріалами справи доводиться факт спільного мешкання у період придбання житла, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачка з його батьком жили не на постійній основі. ОСОБА_16 , що його батько жив у його тітки ОСОБА_15 у м. Чернігів, а іноді у батьківській хаті у с. Семенягівка. У його батька була хороша заробітна плата . Для придбання квартири батько взяв кредит на роботі у розмір 11 тисяч доларів і з його заробітної плати начальник вираховував кошти на погашення боргу . Про плани батька придбати квартиру він знав, так як той йому казав, що хоче придбати житло щоб жити окремо, бо у приймах жити не хотів. Одного разу він йому зателефонував та і сказав, що хоче продати житло у с. Семенягівка, щоб розрахуватися з боргами за квартиру, що він в подальшому і зробив. Він у с. Брусилів був один раз, коли було день народження його брата ОСОБА_9 у 2021 році . Тоді на день народження ОСОБА_9 , його зведеного брата, до позивачки та його батька приїздила і тітка ОСОБА_15 . День народження відмічали у кафе. У квартирі у с. Сновянка ні позивачка ні ОСОБА_9 не жили, так як коли він поміняв замки, щоб потратити до квартири після смерті батька, то ні дитячих речей, ні речей позивачки в будинку не було.

Представник відповідача у судовому засіданні акцентувала увагу суду на тому, що матеріали справи не містять доказів спільного проживання позивачки з ОСОБА_3 та наявності у них спільного бюджету. Квитанції, що долучені до матеріалів цивільної справи не створюють право власності на майно, а лише підтверджують факт користування житлом. Рішення суду, яким визнано ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4 не доводить факт спільного проживання, а лише посвідчує факт батьківства померлого по відношенню до дитини.

Свідок ОСОБА_17 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_3 . Позивачка з чоловіком придбали квартиру на 2 поверсі у її під`їзді . Вона бачила. Що вони робили ремон, завозили меблі. В квартирі жили з дитиною. Працювали вони у сусідньому селі Брусилові. Постол ОСОБА_10 гуляв з сином на подвір`ї . Коли її обрали головою ОСББ в даному будинку, вона у 2022 році збирала підписи та кошти на облаштування під`їзду, то заходила і до них в квартиру. У квартирі були поклеєні обої, знаходилися і жіночі та чоловічі і дитячі речі: капці, верхній одяг, в тому числі і змінний теж. Так як це був добровільний внесок, то вони при ній радилися, чи будуть здавати кошти, які їй в подальшому надала ОСОБА_18 . Познайомилися вони, коли ОСОБА_12 установлював антену. Вона вийшла у двір побачивши незнайомого їй чоловіка, який в подальшому їй розповів, що робить ремонту придбаному житлі. Установлювати антену йому допомагав брат жінки. Переїхали в житло вони десь по осені 2022 року, проживали постійно, на роботу їздили червоною машиною . Також вона бачила, що у них гостювала сестра ОСОБА_10 з ОСОБА_19 . Як їй відомо , але дату не пам`ятає точно, мама ОСОБА_18 у 2024 році потрапила у лікарню і вона поїхала за нею здійснювати догляд. Останній раз вона її бачила за тиждень до смерті ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_13 показала, що проживає за адресою АДРЕСА_4 . Про те, що квартиру придбали нові жильці вона дізналася від попередньої власниці ОСОБА_20 , з якою товаришувала та яка їй повідомила, що продала свою квартиру. Хто конкретно робив ремонт у житлі їй невідомо, однак переїхали туди: ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та їх син ОСОБА_9 у 2022 році під осінь. Її онуки часто гуляли з ОСОБА_9 на подвір`ї. ОСОБА_9 ходив у садочок у с. Брусилів . Зранку ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_9 збиралися і їхали машиною у ОСОБА_21 : дитина в садочок, а вони на роботу. ОСОБА_22 поверталися і ОСОБА_10 гуляв з сином на вулиці, а ОСОБА_18 йшла готувати їсти. Вона думала, що вони одружені, адже відносини у них були як у чоловіка та дружини. У квартирі у них вона була 2 рази. Коли вони робили ремонт, то вона бачила, що ОСОБА_18 носила шпалери, за чиї кошти вони були куплені їй невідомо. У 2023 році ОСОБА_10 розказував, що його деякий час не було вдома, бо теща привезла дрова і він допомагав їх рубати у с.Брусилові Від своєї подруги, вона дізналася, про матір ОСОБА_18 , яку вдарила корова і тоді вона помітила, що деякий час дійсно вона була відсутня за місцем мешкання. Коли сталося ДПТ до неї прибігли діти і попросили подзвонити у с. Брусівлів. У неї був телефон матері ОСОБА_18 . Вона зателефонувала і з її телефону. З ОСОБА_18 говорив працівник поліції, який повідомив, що сталося ДТП і її чоловіка збили.

Свідок ОСОБА_23 показала, що проживає у АДРЕСА_5 . ОСОБА_18 знає, так як проживає недалеко . У 2016 році ОСОБА_10 прийшов до них жити. Проживали вони як сімя. ОСОБА_10 допомагав по господарству. Вона бачили як вони разом садили город, обробляли його, з братом ОСОБА_18 вони рубали дрова. Їй відомо, що ОСОБА_10 і ОСОБА_18 їздили в місто, бо купили квартиру, то треба було купити кухню та стінку. Бачила, що вони у квартиру від матері перевозили дитяче ліжко. Коли стали жити у ОСОБА_24 і, то в ОСОБА_21 їздили на роботу та возили дитину у дитячий садок. Після переїзду приїздили і до матері ОСОБА_18 на машині. Після того як корова поранила матір та довго була в лікарні і ОСОБА_18 її доглядала.

Свідок ОСОБА_25 показала, що проживає в с. Брусилів і є рідною тіткою позивачки ОСОБА_1 .. З ОСОБА_10 вони познайомилися у 2016 році під осінь і почали жити разом у АДРЕСА_2 у матері позивачки. Жили як сімя, по господарству робили все разом: обробляли городи. У ОСОБА_10 була сестра з ОСОБА_19 , яка до них приїздила та гостювала. Після того як вона проверталася то один рік їй дали 8 мішків картоплі.Про купівлю будинку вона дізналася від матері позивачки,яка в розмові сказала, що ОСОБА_10 і ОСОБА_18 хочуть придбати житло, після придбання якого її дочка з зятем та ОСОБА_18 робити ремонт в квартирі: обривали шпалери , клеїли нові та вішали занавіски. Їй відомо, що ОСОБА_10 з ОСОБА_18 замовили стінку і кухню в квартиру до війни, але у зв`язку з початком війни її не доставили і вони вирішували це питання. Мати позивачки віддала їй диван у квартиру. Також з с. ОСОБА_21 вони перевозили дитяче ліжко. Квартиру особисто вона не бачила, але бачила відео квартири з телефону доньки ОСОБА_26 початку війни, вони переїхали у с. Сновянку. Кожного дня вони їздили зі ОСОБА_24 до ОСОБА_21 , бо працювали у селі та дитина ходила в дитячий садочок у с. Брусилів. Бюджет у ОСОБА_10 і ОСОБА_18 був спільний . Вказане свідку відомо зі слів матері позивачки. До матері позивачки вони також заїжджали, коли жили у с. Снов`янкаУ 2024 році матір корова пробила череп матері позивачки і ОСОБА_18 її доглядати приїхала. ОСОБА_10 навідував ОСОБА_18 у с. Брусилів. На похорон ОСОБА_10 вона не їздила, так як ні з ким було їхати та не могла залишити матір.

Свідок ОСОБА_27 показала, що проживає в с. Пакуль та є колишньою дружиною ОСОБА_10 та матірю відповідача. Їй відомо, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_18 нормальних стосунків не було, жили вони як кіт з собакою. Жили вони у ОСОБА_28 . Після придбання житла у с. Снов`янка, як розповідав їй ОСОБА_10 , ОСОБА_18 то приїздила, то їхала і він жив майже сам. Спілкування з ОСОБА_10 велося через телефон сина. У ОСОБА_24 він купив житло, щоб жити окремо від позивачки. Їй відомо, що коли ОСОБА_9 сину ОСОБА_10 та ОСОБА_18 був рік, у 2021 році то її син їздив на день народження до нього, яке відмічали у кафе. Гроші на житло він взяв у роботодавця на якого працював і після того «зарплати не бачив», бо погашав заборгованість. Потім він вирішив продати будинок в с. Семенягівка , щоб розрахуватися з боргом. Будинок ОСОБА_10 продав за 120 тис. грн. Квартира придбана ОСОБА_10 за особисті кошти, так він їй казав.

ОСОБА_14 показала, що проживає у м. Чернігів та є рідною сестрою ОСОБА_10 . Зазначила, що нормальних відносин у ОСОБА_10 і ОСОБА_18 не було. ОСОБА_10 часто проживав у неї. Їй відомо, що десь з 2017 року вони жили у с Брусилів у ОСОБА_1 . Спільного бюджету у них не було, що її брат завжди казав, що не бачить заробітної плати ОСОБА_1 . ОСОБА_29 для позивачки завжди була її мама, яка завжди втручалася в їх відносини, звинувачуючи в тому, що ОСОБА_10 не допомагає дома і як наслідок ОСОБА_18 «нападала» на ОСОБА_10 .. Одружуватися з ОСОБА_1 її брат не хотів. Іноді він казав, що йому легше на роботі, іноді він там і ночував. ОСОБА_30 вони у ОСОБА_21 разом чи то до 2022 року чи то до 2023 року, точно не може сказати.Коли спільному синові ОСОБА_10 по позивачки був рік у 2021 року, вони його відмічали у кафе. Всі витрати оплатив ОСОБА_10 . У 2021 році купив ОСОБА_10 квартиру у с. Снов`янка, так як хотів мати окреме житло. Житло придбав за власні кошти, які взяв у борг у роботодавця. Позичив тоді він 11 тис доларів у ОСОБА_31 . Заборгованість перед ОСОБА_32 . ОСОБА_10 погасив, після того як продав будинок, що належав йому у с. Семенягівка, після прийняття спадщини після батька. Їй відомо, що у квартиру він купив меблі, стінку та кухню, зробив стелі. Сім`я розпалася через маму. Їй відомо, що позивачка клеїла шпалери у Снов`янці. Жили вони як сусіди, а не як сім`я. Були у них часті конфлікти. ОСОБА_18 готувала їжу в сімї . В той день ІНФОРМАЦІЯ_1 коли загинув ОСОБА_10 , потрапивши у ДПТ на трасі Чернігів -Мена, поліцейський телефонував Ларисі, щоб повідомити про подію, але вона сказала, що вона з ОСОБА_10 не живе , на похороні її теж не було

Заслухавши доводи позивача, її представника, відповідача, його представника, вислухавши пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданої повторно, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батьки вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 12).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.05.2025 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Чернігові ( а.с. 16-17 зворот.).

Згідно Витягу з реєстру Киселівської територальної громади від 28.11.2023 ОСОБА_4 з 21.04.2020 зареєстрований адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 24.10.2024 Михайло-Коцюбинською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області (а.с.88).

До спадкового майна померлого ОСОБА_3 належить, в тому числі, квартира АДРЕСА_6 , яка належала останньому на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 633 ( а.с. 18-20) .

Як вбачається з п.1.5 Договору покупець шляхом подання заяви довів, що грошові кошти, які витрачаються ним на придбання обєкта нерухомості є його особистою приватною власністю.

Відповідно до п.2.1 Договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за узгодженою між сторонами ціною, яка є остаточною та складає 183664 грн, які готівкою отримані ОСОБА_20 до підписання цього договору.

Як вбачається із довідки № 01-23/112 від 15.09.2025 року, виданої Боромиківським старостинським округом Киселівської сільської ради, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 ( а.с. 85).

Згідно довідок № 548 від 16.09.2025, № 547 від 16.09.2025, виданих виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_7 . Похований ОСОБА_3 на місцевому кладовищі в с. Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області. Поховання здійснювали син - ОСОБА_2 та дві сестри - ОСОБА_33 та ОСОБА_14 ( а.с. 87, 86).

Як вбачається з копії спадкової справи № 23/2025, яка надійшла із Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 67-71), після смерті ОСОБА_3 спадщину за законом прийняли його сини: ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 , від імені якого діяла ОСОБА_1 .Свідоцтво про право на спадщину на вказану вище квартиру спадкоємцям не видавалося.

На підтвердження факту спільного проживання позивачки із ОСОБА_3 в період з жовтня 2016 року по вересень 2022 року в АДРЕСА_2 надано довідку № 02-22/51 від 27.01.2025, видану виконавчим комітетом Киселівської сільської радиЧернігівського району Чернігівської області, та копію Акту про факт проживання особи без реєстрації № 12 від 27.01.2025 ( а.с. 15, 14).

Актом опитування осіб про фактичне проживання від 27.01.2025 ( в порядку, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність ») ОСОБА_17 , ОСОБА_34 , особи яких встановлено, підписи засвідчені, підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з вересня 2022 року до жовтня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 21).

Із декларації № 0000-0965-7ХАХ, яка була укладена 04.08.2018 ОСОБА_3 із лікарем, який надає первинну медичну допомогу, довіреною особою пацієнта зазначена ОСОБА_1 . Адресою фактичного місця проживання ОСОБА_3 ним вказано при укладенні декларації АДРЕСА_2 ( а.с. 25-25 зворот.).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходуза період з 1 кварталу 2016 року по 4 кв. 2023 року слідує, що ОСОБА_1 має дохід від податкових агентів у формі заробітної плати, соціальних виплат, орендної плати ( а.с 22-24)

Згідно до довідки приватного підприємства "Сурій" від 23.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 працював на даному підприємстві на посаді механіка-ціленаправлювача з 28 липня 2015 року по 07 червня 2024 року. За період роботи щорічно нарахована така заробітна плата: 2015р.- 7880,87грн. 2016р.- 18580,00 грн. 2017р.- 38591,16грн. 2018р.- 45928,32грн. 2019р.- 49676,62грн. 2020р.- 58314,28грн. 2021р.- 64745,02грн. 2022р.- 78600,00грн. 2023р.- 81906,39грн. 2024р.- 30687,03грн.2016р.-1444,20грн.2017р.- 8659.1 1грн. 2018р.- 12311.81грн.2019р.- 13316.57грн. 2020р.- 15471,75грн. Згідно постанови від 03.11.2016р. ВП № 44960174 щомісячно із нарахованої заробітної плати ОСОБА_35 отримувала аліменти на їх спільну дитину ОСОБА_2 по видаткових касових ордерах., яка складає р розрізі років:2016р.-1444,20грн. 2017р.- 8659.1 1грн. 2018р.- 12311.81грн. 2019р.- 13316.57грн. 2020р.- 15471,75грн ( а.с 90)

З дослідженого в судовому засіданні договру-купівлі-продажу житлового будинку від 26 квітня 2024 року слідує, що ОСОБА_3 продав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 ОСОБА_36 за 117507 грн ( а.с 91-94)

Як вбачається із платіжних інструкцій за надані житлово-комунальні послуги за період з 2022 року по 2024 рік за адресою: АДРЕСА_1 , періодично платником була ОСОБА_1 ( а.с. 26- 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин.

Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, слід встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відтак, при застосуванні положень ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Так, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Під час розгляду справи судом достеменно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 станом на час придбання 21.09.2021 року квартири АДРЕСА_8 проживали спільно за адресою: АДРЕСА_2 , підтвердженням чого є показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_37 та письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи: довідкою № 02-22/51 від 27.01.2025, виданою виконавчим комітетом Киселівської сільської радиЧернігівського району Чернігівської області, та копією Акту про факт проживання особи без реєстрації № 12 від 27.01.2025 та декларацією укладеною ОСОБА_3 з сімейним лікарем, де він вказав свою фактичну адресу проживання : АДРЕСА_2 та довірену йому особу ОСОБА_1 ( а.с 15,14, 2--25 зворот)

Разом з тим , при розгляді даноїх справи необхідно встановити не лише факт спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, але й участь у його придбанні шляхом формування спільного бюджету та ведення спільного господарства, а також виключити можливість залучення особистих коштів будь-кого з них.

Судом під час розгляду справи встановлено ведення спільного побуту між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , так як проживаючи в с. Брусилів у матері позивачки ОСОБА_3 допомогав по господарству, що підтвердиди свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_25 вказавши, що бачили як ОСОБА_3 обробляв присадибну земельну ділянку, рубав дрова . В подальшому після придбання житла в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно робили ремонт у будинку, в якому в подальшому мешкали разом. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_34 підтвердиди, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали сімєю , виховували дитину, їздили разом на роботу у с. Брусилів та відвозили сина в дитячий садок на транспортному засобі належному ОСОБА_3 . Повертаючись з роботи ОСОБА_3 гуляв з сином, а його дружина готувала їжу . Долучені до матеріалів справи фотографії ОСОБА_3 з сином ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та позивачкою підтверджують спільне проведення дозвілля ( а.с 53-55)

Отже, досліджені докази в сукупності підтверджують факт ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обовязків притаманних подружжю.

Суд зауважує, що тягар доказування в даній справі покладається на відповідача, який повинен спростувати презумпцію спільності права власності на майно, що було набуте за час спільного проживання ОСОБА_3 та позивачки.

В судовому засіданні встановлено, що як ОСОБА_3 так і ОСОБА_1 мали доходи, що підтверджується письмовими доказами ( а.с 22-24, 90)

В судовому засіданні сторона відповідача не спросовала факт придбання житла за спільні кошти. Навпаки під час розгляду справи свідок ОСОБА_14 підтвердила, що витрати понесені за святкування дня народження спільного сина ОСОБА_10 та позивачки, коли тому був 1 рік у 2021 року оплатив ОСОБА_10 вцілому. Свідок ОСОБА_17 , яка була головою ОСББ в будинку, який вони придбали, коли збирала підписи та кошти на облаштування під`їзду, підтвердила, що була присутня під час того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно при ній радилися чи здавати даний добровільний внесок на облаштування під`їзду і кошти і кошти в подальшомуїй надала позивачка. Досліджені квитанції на оплату комунальних послуг за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с 39-52) свідчать про те позивачка сплачуючи за комунальні послуги відносилася до вказаного майна як до власного, тобто несла тягар з його утримання в цілому за їх сімю. Вказані докази в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як в період з 2016 року так і а час придбання майна, так і після його придбання проживали спільно як чоловік та жінка однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство.

Доводи сторони відповідача відносно того, що ОСОБА_3 взяв кредит у роботодавця належними доказами не були підтверджені . Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_14 вказували,що ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 11 тис доларів у ОСОБА_38 у якого працював та погашення якого відбувалося відрахуванням коштів із його заробітної плати. Отримання коштів від роботодавця ОСОБА_3 без уточнення їх конкретної суми підтвердила і позивачка. Однак надана стороною відповідача довідка про нараховану заробітну плату спростовує показання свідків ( а.с 90). Зокрема з неї вбачаються відомості про нарахування заробітної плати за період з 2015 року по 2024 рік, окремо вказане утримання із заробітної плати на аліменти за період з 2016 року по 2021 рік згідно відкритого виконавчого провадження №44960174. Відомості щодо утримання суми коштів на погашення кредиту відповідна довідка не містить.

Достеменно в судовому засіданні не підтверджено факт оримання коштів у позику та їх розмір від роботодавця.

Судом встановлено, що житловий будинок у с. Снов`янкапридбаний ОСОБА_3 для задоволення потреб сімї, так як в ньому після придбання спільно мешкали ОСОБА_3 . ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_9 , , яке вони в подальшому спільно утримували: ремонтували, здійснювали його облаштування меблями та несли витрати на оплату комунальних послуг, які сплачувала в тому числі й ОСОБА_1 .

Так, в постанові ВС від 19.05.2022 року у справі № 203/284/17, висвітлена наступна позиція: «якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, а тому якщо боргові зобов`язання підтверджуються наявними у справі доказами, вони повинні враховуватися при поділі майна подружжя. Умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя».

В судовому засіданні сторона відповідача вказувала, що ОСОБА_3 щоб погасити кредит продав будинок у с. Семенягівка. Однак як встановлено під час розгляду справи вказане житло було продане ОСОБА_3 26.04.2024 року, майже через 2.5 років після придбання житла у с. Снов`янка21.09.2021 року , що при відсутності відомостей про відрахування з заробітної плати у довідці про нараховану заробітну плату викликає у суду сумніви в даному факті, про який стверджує сторона відповідач за недоведеністю його належними доказами. ( а.с.90)

Доводи сторони відповідача відносно того, що на час смерті ОСОБА_3 вони з ОСОБА_1 не проживали разом, суд не бере до уваги при ухваленні рішення з огляду на те, що вони не входять до предмету доказування. Суд не встановлює факт проживання вказаних осіб на час смерті ОСОБА_3 . Доказами дослідженими в судовому засіданні підтверджені сталі відносини притаманні подружжю з період з 2016 року по до початку осені 2024 року ( до часу коли позивачка переїхала доглядати матір) з наявністю спільного бюджету, ведення господарства та обовязків подружжя між ними, що включає в тому числі й період придбання житла 21.09.2021 року.

Отже, під час розгляду справи суд встановив, що спірна квартира була набута ОСОБА_3 та ОСОБА_1 під час спільного проживання, ведення ними спільного господарства, спільного побуту, джерелом набуття її були спільні сумісні кошти/ спільна праця подружжя, що підтверджено належними та допустимими доказами по справі, так як обоє мали доходи від офіційного працевлаштування, а відповідно встановлені судом обставини спростовують твердження викладене в Договорі купівлі-продажу житла відносно того, що квартира придбана за особисті кошти покупця, так як факт придбання ОСОБА_3 . Та ОСОБА_1 квартири відбулося внаслідок спільної їх праці, за спільні кошти, яке придбане та використовувалося в інтересах сімї , з урахуванням чого суд приходить до задоволення позовних вимог.

Стороною відповідача під час судового розгляду не доведено ту обставину, що квартира яка була придбана за час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 придбана за особисті кошти ОСОБА_3 .

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн (а.с.1) який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 355, 364, 365, 370 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна, що є спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_10 .

Суддя: Т.В. Костюкова