Провадження № 2/127/7046/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 20.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір №4749997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: тип кредиту-кредит, сума кредиту - 10000,00 грн, строк кредиту - 360 днів (з 20.06.2024 по 15.06.2025). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 25.06.2024 та відповідно кошти у розмірі 1000,00 грн від первісного кредитора.

27.02.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму боргу в розмірі 58155,00 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 11000,00 грн, заборгованість за процентами 41655,00 грн та заборгованість по нарахованим штафам/неустойкам 5500,00 грн. Станом на дату укладання договору факторингу від 27.02.2025 строк дії договору №479997 від 20.06.2024 не закінчився. У зв`язку з цим в межах строку дії договору, укладеного з первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 27.02.2025 (107 календарних днів) здійснило нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 17655,00 грн.

Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4749997 в розмірі 70310,00 грн, та судові витрати по справі. Також позивач просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 20.10.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті., витребувано докази по справі, та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази в підтвердження отримання платіжної картки та кредитних коштів. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі і доданих до неї документів. В судовому засіданні 12.11.2025 відповідач ОСОБА_1 клопотав про відкладення розгляду справи, для можливості скористатись правовою допомогою. Протокольно його клопотання було задоволено та відкладено розгляд справи на 11.12.2025. Однак у судове засідання 11.12.2025 відповідач не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 638, 1049, 1054, 1055ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 20.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 укладено договір №4749997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Згідно із п.1.2. договору, на умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000,00 грн. Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1.договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредиту безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.

Згідно з п. 1.4. договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються процети за таких умов:

- стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту;

За змістом п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до п. 9.9. договору, підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що:

- перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на Вебсайті.

- він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладення договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до довідки №5 від 06.03.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК» надає послуги з переказу коштів на підставі договору №03012024-1 від 2024-01-03 успішно перерахувало кошти на платіжну картку клієнта: від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 20.06.2024 09:05:11 на суму 10000,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 . Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 097e2b78-5baf-424e-a474-520adc9e1133 Номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 8863508.

Також, 25.06.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до договору №4749997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.06.2024. Відповідно до умов договору сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає 1 000,00 гривень. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11 000,00 гривень. З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою 70 310,00 грн. 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 70 310,00 грн.

Відповідно до довідки №7 від 06.03.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК» успішно перерахувало кошти на платіжну картку клієнта: від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 25.06.2024 12:04:22 на суму 1000,00 грн, маска картки № НОМЕР_1 . Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - bca5275b-8eb0-4f2d-8f2c-368e01b972dc Номер транзакції в системі ТОВ

Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251028/75378-БТ від 01.11.2025 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну карту № НОМЕР_3 . 20.06.2024 було зарахування коштів у сумі 10000,00 грн. 25.06.2024 було зарахування коштів у сумі 1000,00 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем коштів у розмірі 11000,00 грн.

Також наявний Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

Разом з тим, в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав. У зв`язку з чим, у нього утворилася заборгованість, яка станом на 27.02.2025 становить 58155,00 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 11000,00 грн, заборгованість за процентами 41655,00 грн, штрафні санкції 5500,00 грн.

Згідно з укладеним Договором факторингу №27.02.2025 від 27.02.2025 ТОВ «Лінеура Україна» відступила Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» право грошової вимоги по кредитному договору №4749997 від 20.06.2024.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27/02/2025 позивач набув права вимоги до відповідача за договором №4749997 на суму 58155,00 грн, з яких: заборгованість з тіла кредиту 11000,00 грн, заборгованість за процентами 41655,00 грн, штрафні санкції 5500,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості позивача сума заборгованості за процентами нарахованих за 107 днів становить 17655,00 грн.

Відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги.

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором у сумі 70310,00 грн.

Крім того, позивач просить в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Таким чином, норма ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України передбачає, що суд може зазначити в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, що в розумінні Цивільного кодексу України є різним.

Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, в частині позовних вимог, що стосуються нараховування інфляційних витрат і 3% річних, суд відмовляє у задоволенні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн, слід приймати до уваги викладене нижче.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав: копію Договору про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, укладеного між Адвокатом Дідухом Є.О., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»; детальний опис робіт (наданих послуг); копію Акту №4749997 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024. Сторонами були погоджені умови оплати за зазначеним Договором, відповідно до п. 3.5 замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного Акта наданих послуг, якщо сторонами в Акті не визначено інакше. Надані адвокатом послуги становлять 10000,00 гривень.

Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи задоволення позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 76-81, 141, 263-265, 279-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4749997 від 20.06.2024 у розмірі 70310,00 грн, з яких: 11000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту), 41655,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 17655,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», , місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16.12.2025.

Суддя О.О. Жмудь