Дата документу 18.12.2025
Справа № 334/4241/18
Провадження № 2-п/334/78/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря судового засідання Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Янковського Яна Олександровича, про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №247М/07/Е від 26.12.2007 року у розмірі 4983,14 доларів США, що в еквіваленті на день розрахунку становить 130414,97 грн. (сто тридцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень 97 коп.), яка складається з: заборгованості за кредитом 2707,68 доларів США, що в еквіваленті станом на день розрахунку становить 70863,35 грн. (сімдесят тисяч вісімсот шістдесят три гривні 35 коп.), заборгованості по відсотках 2275,46 доларів США, що в еквіваленті на день розрахунку становить 59551,62 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 62 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ вул. Ковпака,29, , МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1955,10 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 10 коп.) в рівних частках з кожного по 977,55 грн. (дев`ятсот сімдесят сім гривень 55 коп. ).

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Янковського Я.О. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019.

В обґрунтування заяви зазначено, що про позовну заяву, наявність судових засідань та винесення судового рішення ОСОБА_1 не знав і не міг знати, оскільки за адресою, де він зареєстрований ніколи не мешкав. Фактично ОСОБА_1 мешкав в селі Лукашеве Запорізького району Запорізької області. У 2005 році переїхав мешкати до своєї дружини в АДРЕСА_1 . З 2023 року знову переїхав мешкати в с. Лукашеве Запорізького району Запорізької області у зв`язку з догляду за матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника померла, але він залишився мешкати в селі . офіційно зареєстрований як тимчасово переміщена особа.

18.10.2025 при спробі переоформлення автомобіля посадовці МРЕО повідомили ОСОБА_1 , що приватним виконавцем Сколибогом О.С. накладено заборону на його відчуження.

21.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця, який повідомив, що відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/4241/25.

28.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду та отримав рішення по справі та ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того зазначає, що відповідач вважає позов безпідставним з наступних підстав.

У 2007 році рідний брат дружини ОСОБА_2 попросив його виступити поручителем при отриманні кредиту в АТ «Укрсоцбанк». Він погодився та 26.12.2007 він уклав з банком договір поруки.

Кредитні кошти отримав ОСОБА_2 та за його інформацією виплатив кредит в повному обсязі. Сам ОСОБА_2 більше 10 років постійно проживає за кордоном. ОСОБА_1 ніколи не претензії з банку не надходили.

Відповідно до рішення суду останній термін повернення кредиту 25.12.2009. Позивач звернувся до суду тільки в червня 2018 року, тобто позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, він був позбавлений можливості подавати докази та заперечувати проти позову.

На підставі вищезазначеного заявник просить скасувати заочне рішення від 16.05.2029 по справі № 334/4241/18 та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Янковський Я.О. не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд заяви за їх відсутності. Просили скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019.

Представник АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини третя та четверта статті 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Правила реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів встановлюються Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 (далі Порядок).

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 4 Порядку).

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час офіційного листування та вручення офіційної кореспонденції.

В нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Використання для вручення офіційної кореспонденції фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 24.06.2024(справа№ 554/7669/21).

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є : 1)день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В матеріалах цивільної справи містяться повідомлення, з яких вбачається, що в судові засідання відповідач викликався судовими повістками, які направлялися на його ім`я на адресу: АДРЕСА_2 . Повістки ОСОБА_1 отримував особисто, про що в поштових повідомленнях міститься підпис в графі «особисто».

Таким чином, судом виконані всі вимоги законодавства щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце слухання справи, відповідно ст. 128 ЦПК України, а саме судова кореспонденція належним чином направлялась на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача по справі ОСОБА_1 .

Згідно з чинним законодавством, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинні бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Слід зазначити, що судом було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Твердження відповідача про те, що він не був обізнаний про дати та час судових засідань по даній справі, а відтак не мав можливості брати участь в судових засідань та подавати докази, не відповідають матеріалам справи.

Крім того, 13.07.2020 по даній справі винесена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження, яка була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , та яку він отримав особисто, що підтверджується поштовим повідомленням.

Суд вважає, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 було відомо про наявність судової справи, він не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух справи, зміст судових рішень, дати судових засідань, зокрема, через сайт судової влади України, однак наданими йому процесуальними правами не скористався.

Суд констатує, що з часу винесення рішення минуло більше шести років, за вказаний час заявник також не був позбавлений можливості ознайомитися з рішенням суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явився до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідало положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

З наведених обставин, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019 відсутні, а тому заяву ОСОБА_3 , подану у особі представника адвоката Янковського Я.О., про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 197, 287, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Янковського Яна Олександровича, про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2019 - залишити без задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Турбіна Т. Ф.