З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2025 року справа № 542/906/25
провадження № 2/542/468/25
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки адвоката Серьогіної І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, служба у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що 14.09.2017 шлюб між нею та відповідачем було розірвано та з того часу ОСОБА_2 проживає окремо за іншою адресою, а саме: в місті Утена (Литва), де створив нову сім`ю та має дітей. Вказала, що відповідач у вихованні та забезпеченні дитини участі не приймає, не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, згоди на виїзд дитини за кордон (на відпочинок) не надає та станом на 01.04.2025 має заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 127019,63 грн. Всі питання щодо медичного обслуговування та лікування дитини вона вирішує самостійно.
Також зазначила, що їх спільна з відповідачем дитина- неповнолітній ОСОБА_3 з 01.06.2013 зареєстрований та проживає разом з нею. Фактично обов`язки батька виконує її другий чоловік ОСОБА_4 . А тому, оскільки ОСОБА_2 категорично відмовляється брати участь у вихованні та забезпеченні дитини, а вона має матеріальну можливість для утримання сина ОСОБА_3 , створила для нього належні побутові умови, займається його вихованням та утриманням без участі відповідача вже близько восьми років, вважає необхідним позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 34).
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі (а.с. 4-50).
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 89).
Позивачка та її представник адвокат Серьогіна І.М. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та пояснили, що відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям ОСОБА_3 , у забезпечені дитини участі не приймає, а тому просять позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.
Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні в присутності практичного психолога ОСОБА_6 , вказав, що не пам`ятає коли востаннє спілкувався з батьком, знає лише, що його звати ОСОБА_7 та він живе в Литві та має доньку. Вказав, що ОСОБА_2 йому не телефонує, але його не засмучує відсутність спілкування з батьком, адже він його майже не знає.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Драбинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає на території Драбинівської сільської ради, а тому з`ясувати думку батька, надати висновок та висловити свою думку щодо вирішення справи по суті немає можливості. У вирішенні питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 покладається на розсуд суду (а.с. 52, 70, 77, 90, 106).
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради у поданому до суду висновку вважає, що ОСОБА_2 доцільно позбавляти батьківських прав щодо ОСОБА_3 , справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 80-81).
Представник служби у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області та органу опіки та піклування виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях вказав, що відповідач не проживає на території Новосанжарської селищної ради, тому відсутні повноваження для надання відповідного висновку по суті спору.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав.
Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.
Водночас, за правилами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, який не повідомив про причини своєї неявки до суду, не подав відзиву на позовну заяву, а позивачка та її представник в судовому засіданні не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_8 , батьком ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).
Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.09.2017, розірвано шлюб, зареєстрований 17.11.2012 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1446 між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 9).
Згідно із копією свідоцтва про шлюб, 21 лютого 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 40. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_9 (а.с. 15).
Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2021, виданої Київським районним судом м. Полтави, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частин від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, починаючи з 1 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 64829907 від 16.05.2025, станом на 01.04.2025 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 127019,63 грн (а.с. 13-14).
Згідно із довідкою № 811 від 25.04.2025, виданою КП «Житлово - експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 6 осіб, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 (а.с. 10).
Відповідно до акту від 28.04.2025, складеного мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_10 та вітчимом ОСОБА_4 (а.с. 11).
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учня 6-А класу Полтавської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 9 Полтавської міської ради Полтавської області, останній характеризується позитивно. Мати - ОСОБА_8 постійно цікавиться навчанням дитини і відповідально ставиться до його виховання. Вдома також створено всі необхідні житлово побутові умови для нормального розвитку дитини. Водночас, батько ОСОБА_2 із сином не спілкується, із сім`єю не проживає та у вихованні дитини участі не бере (а.с. 17).
Згідно із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, останній вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У висновку, зокрема, зазначено, що згідно з наданими документами, батько ОСОБА_2 із сином не спілкується, із сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не приймає. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина. Також вказано, що у наданих письмових поясненнях дитина ОСОБА_3 не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька, оскільки, ОСОБА_2 з ним не спілкується і проживає за кордоном (а.с. 80-83).
Надаючи оцінку дослідженим доказам та встановленим обставинам, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до статті 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, понад вісім років не проживає разом з дитиною, не виховує її, не навчає, не лікує, не доглядає, не готує до самостійного життя, не надає будь- яких видів допомоги сину. Зазначене підтверджується поясненнями позивачки, доказами у справі, а саме: характеристикою директора Полтавської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 9 Полтавської міської ради Полтавської області, в якій зазначено, що ОСОБА_2 із сином не спілкується та із сім`єю не проживає, у виховані дитини участі не приймає, батьківські збори не відвідує; актом, складеним мешканцями будинку, згідно з яким, дитина- ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_14 та вітчимом ОСОБА_4 ; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП № 64829907 від 16.05.2025, відповідно до якого станом на 01.04.2025 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 127019,63 грн, заборгованість зі сплати аліментів виникла ще з лютого 2020.
При цьому, доказів на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не висловив будь- яких заперечень щодо позбавлення його батьківських прав, не надав доказів на спростування доводів позивачки. На переконання суду, така поведінка відповідача свідчить про його байдуже ставлення до сина, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.
Вирішуючи спір, суд враховує й наданий висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд також враховує думку самої дитини, який у своїх письмових поясненнях, наданих у присутності представника органу опіки та піклування вказав, що не заперечує проти позбавлення його батька батьківських прав, оскільки останній з ним не спілкується, проживає за кордоном. У судовому засіданні пояснив, що свого тата майже не пам`ятає, нічого не знає про нього, окрім імені. Батько йому не телефонує і не пише, хоча й знає номер телефона сина, не заперечував проти позбавлення його батька батьківських прав.
Психолог ОСОБА_6 після спілкування з дитиною- ОСОБА_3 , у судовому засіданні зазначила, що дитина не має контакту з батьком, не сумує за ним, не ображається на батька, оскільки майже не знає його.
Крім того, Згідно з приписами статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Також, при ухваленні рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріалами справи достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує належного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а отже свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.
Крім того, на переконання суду, невиконання відповідачем батьківських обов`язків є наслідком його винної поведінки, позаяк відповідач свідомо та умисно їх не виконує.
Поряд з цим, судом у ході розгляду справи не здобуто відомостей про те, що поведінку батька можна змінити у кращу сторону.
За наведених обставин, позбавлення відповідача батьківських прав матиме для дитини позитивний результат, захистить права та інтереси дитини, оскільки відповідач втрачає особисті немайнові права щодо дитини. Крім того, він перестає бути законним представником дитини та втрачає інші права, засновані на спорідненості із сином.
Такі наслідки, на переконання суду, є пропорційними невиконанню відповідачем своїх обов`язків щодо сина, оскільки можливість реалізації відповідачем будь-яких немайнових та майнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною за умов невиконання ним обов`язків батька, становить непропорційний баланс, порушує права та інтереси дитини.
Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами 1, 4 ст. 169 СК України встановлено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Вказаними положеннями закону відповідачу надано право на поновлення його батьківських прав у випадку доведення ним свого наміру та можливості здійснювати належним чином виховання та утримання своєї дитини та відповідності цього інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Поряд з цим, відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Водночас, відсутні підстави для прийняття судом рішення про стягнення аліментів з відповідача, оскільки такі аліменти вже стягуються. Так, на підставі виконавчого листа № 552/845/20 від 19.03.2020 Новосанжарським районним відділом державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 16.03.2021 (ВП № 64829907) стягуються аліменти з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, починаючи з 21.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі викладеного, ст. 164, 166, 167, СК України, ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, служба у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

орган опіки та піклування виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, селище Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, 39300;

служба у справах дітей Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, селище Нові Санжари Полтавського району Полтавської області, 39300;

орган опіки та піклування Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул. Братів Кибкало, 31, с. Драбинівка Полтавського району Полтавської області, 39351;

орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, місцезнаходження: вул. І. Мазепи, 30, м. Полтава Полтавського району Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повне рішення складено 18.12.2025.