Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/4231/2025 Справа № 641/8920/25
У Х В А Л А

24 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі: головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Ткач О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501301572 від 06.03.2021 року в розмірі 54 221,64 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 21.11.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні.

21.11.2025 року представник позивача АТ «СЕНС БАНК» - Цимбал В.І. до суду подав заяву про закриття провадження у цивільній справі № 641/8920/25 у зв`язку із відсутністю предмету спору, а також просив повернути позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом положень п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору; при цьому суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Слід зазначити, що вказана практика є сталою, на що неодноразово вказувалося Верховним Судом (постанова від 12.07.2023, справа № 755/12807/19).

Подібні правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, провадження № 61-1807св20, ухвалах Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справа № 520/2224/19-ц, провадження № 61-4067св21, від 13 липня 2022 року у справі № 761/28514/15, провадження № 61-3747св21, постанова від 12.07.2023 року, справа № 755/12807/19.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду 0519.11.2025 року. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

01.12.2025 від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору, без будь-якого обгрунтування наявності підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю спору.

Виходячи з того, що з наданої до суду заяви не можливо встановити, чи були на час відкриття провадження у справі зобов`язання припинені, тобто чи існував предмету спору станом на 21.11.2025, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України, згідно якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Окрім того, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крі випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питанн япро повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 2 статті 7 ЗУ «Про судовий збір»).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про закриття провадження у справі та повернення суми сплаченого судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 142, 206, ст. 255 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Цимбал В.І. про закриття провадження у справі та повернення судового збору у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити представнику позивача, що він не позбавлений процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи у інший процесуальний спосіб.

Роз`яснити позивачу наслідки, передбачені ст. 256 ЦПК, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя -М. Ю. Онупко