Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/479/17
Провадження №: 6/332/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі Васильченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк», боржники : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована наступним.

Заводським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення від 19 вересня 2017 року по справі № 332/479/17 видано виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 25563,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 19.09.2016 року у гривні складає 662125,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі по 4965,95 грн. з кожного . В подальшому, стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» було отримано виконавчі листи по справі №332/479/17 від 27.12.2017 року , які скеровано для подальшого примусового виконання за належністю. Згідно відмітки на виконавчих листах, приватним виконавцем Проценко Д.Ю. було повернуто без прийняття виконавчих документів згідно п.6. ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2021 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» () у справі № 332/479/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк » до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

AT «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування AT «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування AT «СЕНС БАНК»), державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року. Всі інші відомості про Стягувана, у тому числі РНОКПП. МФО, банківські реквізити, залишилися без змін.

Строк пред`явлення виконавчих листів №332/479/17 від 27.12.2017року виданих Заводським районним судом м. Запоріжжя сплинув 05.12.2020 року.

Посилаючись на обов`язковість виконання рішення суду, на Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", на запровадження карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та введення воєнного стану в Україні , та у зв`язку з цим поновлення строків, просять поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів Заводського районного суду м. Запоріжжя №332/479/17 від 27.12.2017 року .

Боржником ОСОБА_1 надано відзив на заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, вважає заяву не обгрунованною. Посилаючиь на те , що заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів пропуску строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання , просить відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви.

Сторони в судове засідання не з`явилися про день, час та місце його проведення були повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу їх місцезнаходження та зареєстрованого місця проживання . Представником заявника у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання зазначено про розгляд даної заяви без усчаств представника АТ «Сенс Банк» Предствником боржника ОСОБА_1 адвокатом Левицькою Ю.В. суду надано заву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника, проти заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заперечують, просять відмовити в повному обсязі, вважають що строк пропущено без поважних причин.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду даної справи .

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Заводським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення від 19 вересня 2017 року по справі № 332/479/17 видано виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 25563,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 19.09.2016 року у гривні складає 662125,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі по 4965,95 грн. з кожного . В подальшому, стягувачем ПАТ «Укрсоцбанк» було отримано виконавчі листи по справі №332/479/17 від 27.12.2017 року , які скеровано для подальшого примусового виконання за належністю.Згідно відмітки на виконавчих листах, приватним виконавцем Проценко Д.Ю. було повернуто без прийняття виконавчих документів згідно п.6. ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2021 року було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» () у справі № 332/479/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк » до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

AT «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування AT «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування AT «СЕНС БАНК»), державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року.Всі інші відомості про Стягувана, у тому числі РНОКПП. МФО, банківські реквізити, залишилися без змін.

Строк пред`явлення виконавчих листів №332/479/17 від 27.12.2017року виданих Заводським районним судом м. Запоріжжя сплинув 05.12.2020 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Законодавством встановлені правила та умови переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до яких після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга). При цьому, однією з підстав не пред`явлення виконавчих документів є заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення: а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання у такому випадку встановлюється з моменту закінчення дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону України « Про виконавче провадження»).

До однієї із наведених заборон (щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника) належать ті обмеження, що були запроваджені згідно із Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" .

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої цього Закону протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, за недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Зазначений закон втратив чинність з 23.09.2021 р. у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" № 1381-ІХ . Тобто мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений вказаним Законом, не передбачав втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняв примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки.

Відповідно до положення статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до якої установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2023 № 2102- IX , в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно абзацу десятого пункту 10-2 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На підставі вищевикладеного суд визнає поважними причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих литів у справі № №332/479/17 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 25563,64 доларів США , що еквівалентно за курсом НБУ станом на 19.09.2016 року у гривні складає 662125,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі по 4965,95 грн. з кожного.

та вважає заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст.258-261,352,354, 433 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів Заводського районного суду м. Запоріжжя №332/479/17 від 27.12.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 25563,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 19.09.2016 року у гривні складає 662125,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі по 4965,95 грн. з кожного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Р.В.Сінєльнік