Справа № 524/2708/25
Провадження № 4-с/524/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., - заявника ОСОБА_1 - представників заінтересованої особи - стягувача - Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» - Запорожець Є.В. та Шишко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову та дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до суду звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни, в якій просила:

1. Визнати незаконною, неправомірною та протиправною постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни від 23.05.2025 року про накладення арешту на грошові кошти , що містяться на відкритих рахунках крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , як фактично винесеною про накладення арешту на пенсійний рахунок ОСОБА_1 в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк».

2. Визнати незаконним, неправомірним та протиправним звернення стягнення згідно постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни на пенсію ОСОБА_1 в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк» в сумі -5295, 86 грн.,( розмір місячної пенсії ОСОБА_1 ) про визнання незаконною вказаною постановою як фактично винесеною про накладення арешту на пенсійний рахунок ОСОБА_1 в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк», про визнання незаконним стягнення за виконавчим документом та постановою про накладення арешту пенсії ОСОБА_1 в період дії воєнного стану

3.Скасувати незаконну, неправомірну та протиправну постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни від 23.05.2025 року про накладення арешту на грошові кошти , що містяться на відкритих рахунках крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , як фактично винесеною про накладення арешту на пенсійний рахунок ОСОБА_1 в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк».

4.Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяну Юріївну поновити порушене право ОСОБА_1 на пенсію в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк» , повернувши незаконно та неправомірно стягнуту суму пенсії в сумі 5295,86 грн.

5.У випадку можливого заявлення суб`єктом оскарження з будь-яких підстав про пропуск строку для оскарження та якщо суд прийде до висновку про пропуск вказаного строку поновити його на підставі зазначених в цій скарзі обставин.

В обґрунтування скарги та заявлених вимог заявник зазначала, що 23 травня 2025 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. було відкрите виконавче провадження ВП №78168410 на примусове виконання судового наказу, який було видано 25 березня 2025 року суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі № 524/2708/25 за заявою Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості станом на 17.02.2025 року за період з 01.11.2022 року по 31.12.2024 року включно у загальному розмірі 14802, 59 грн., в тому числі заборгованості за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 13735, 71 грн., плати за абонентське обслуговування в розмірі 1066,88 грн., судового збору у розмірі 302,80 грн.

Цього ж дня постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. у ВП №78168410 було накладено арешт на грошові кошти.

16 червня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» звернуто стягнення на її пенсію.

Стягнення коштів та залишення решти коштів в арешті, унеможливлює отримання нею пенсії та порушує її право на належне існування та лікування.

Вважала, що накладення арешту на всю призначену та належну їй пенсію в воєнний час є незаконним та неправомірним, таким, що порушує мої права і свободи, зокрема право мирно володіти своїм майном, всіма правами власника, передбаченими Конституцією та Цивільним Кодексом України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, мати матеріальні засоби для існування в період воєнного стану , порушує Конституційний порядок, встановлений в державі та свідчить про умисне недотримання норм діючого в Україні законодавства.

Вказувала, що статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Відповідно до якого розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно ч.2 вказаної статі цього Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків, за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків з врахуванням того, що припис абзацу четвертого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду №3-р (11) 2023 від 22.03.2023 року. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Звертала увагу на те, що припис абзацу п`ятого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду №3-р (11) 2023 від 22.03.2023 року. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Тобто навіть до введення в Україні воєнного стану та внесення відповідних у зв`язку з цим змін до законодавчих актів з її пенсії по вказаному в цій скарзі судовому наказі стягнення могли проводитися у вигляді відрахувань з пенсії в розмірі не більше ніж 20 відсотків пенсії.

Крім того звертала увагу на те, що в період воєнного стану в розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України « Про виконавче провадження» (1404-VIII) були внесені зміни, за якими припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію, крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації.

У вересні 2025 року заявник ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про зміни та уточнення скарги, відповідно до яких заявник просила:

1. Визнати незаконною, неправомірною та протиправною постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни від 23.05.2025 року про накладення арешту на грошові кошти , що містяться на відкритих рахунках крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, , накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а фактично про накладення арешту на пенсію , яка знаходяться на поточному рахунку в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», реквізити якого маються на банківській картці: Ощадбанк НОМЕР_1 далі 07/27 далі 6688 далі 16/000, відкритому на ім`я ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП № 78168410 в період воєнного часу.

2. Визнати незаконним, неправомірним та протиправним згідно постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 ( арешт та списання) яка знаходяться на поточному рахунку в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», реквізити якого маються на банківській картці: Ощадбанк НОМЕР_1 далі 07/27 далі 6688 далі 16/000, відкритому на ім`я ОСОБА_1 в період воєнного стану в рамках виконавчого провадження ВП № 78168410.

3.Скасувати незаконну, неправомірну та протиправну постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни від 23.05.2025 року в частині накладання арешту на грошові кошти, що розміщенні на рахунку для зарахування пенсії на поточному рахунку в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», реквізити якого маються на банківській картці: Ощадбанк НОМЕР_1 далі 07/27 далі 6688 далі 16/000, відкритому на ім`я ОСОБА_1 в період воєнного стану в рамках виконавчого провадження ВП № 78168410.

Нумерацію з п.5 змінити на п.4

4. У випадку можливого заявлення суб`єктом оскарження з будь-яких підстав про пропуск строку для оскарження та якщо суд прийде до висновку про пропуск вказаного строку поновити його на підставі зазначених в цій скарзі обставин.

Пункт 4 прохальної частини первісної скарги виключити в попередній наступній редакції: «4.Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяни Юріївни поновити порушене право ОСОБА_1 на пенсію ОСОБА_1 в період дії воєнного стану в АТ «Державний Ощадбанк» , повернувши незаконно та неправомірно стягнуту суму пенсії в сумі 5295,86 грн.»

Ухвалою судді від 01 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, залучено учасників справи, витребувано матеріали ВП № 78168410.

07 липня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» Шишко Л.І. з проханням залишити скаргу без задоволення з посиланням на те, що внаслідок дії воєнного стану та заборони на стягнення пенсії неможливо без накладення арешту виконати судовий наказ.

08 липня 2025 року та 20 серпня 2025 року до суду надійшли відзив приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. на скаргу та доповнення до відзиву, в яких приватний виконавець просила відмовити у задоволенні скарги з посиланням на необґрунтованість скарги та вчинення дій і ухвалення виконавцем постанов в межах та з дотриманням чинного законодавства України.

11 липня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи АТ «Державний ощадний банк України» Павленка Л.М., в яких не було висловлено позицію щодо результатів розгляду скарги з посиланням на те, що банк не має жодного відношення до спору та не є стороною у ВП.

22 липня 2025 року та 10 вересня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення заявника ОСОБА_1 , які фактично містили виклад обставин та позицію заявника, які за своїм змістом є тотожними у повному обсязі первісній та уточненій скаргам.

Ухвалою суду від 27.11.2025 року було відмовлено заявнику у задоволенні клопотання про витребування документів від банку внаслідок їх безпосереднього подання самим заявником та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. надати до суду інформацію про подальший рух ВП № 78168410 та які саме заходи і дії були здійснені приватним виконавцем після отримання банківських документів.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала, вказала, що копій постанов приватного виконавця не отримувала, зверталася з відповідними проханнями до виконавця як щодо надання копій постанов, так і з повідомленням про наявність банківського рахунку, який було відкрито для отримання пенсії, вказала, що порушення триває, арешт не було скасовано.

Представники заінтересованої особи Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» Запорожець Є.В. та Шишко Л.І. просили відмовити у задоволенні скарги з посиланням на надані раніше письмові пояснення, не заперечували факт відсутності відповідної постанови приватного виконавця на звернення стягнення на пенсію заявника.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. та представника заінтересованої особи АТ «Державний ощадний банк України» у судове засідання не прибули, подала до суду письмові заяви про здійснення розгляду скарги за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представників заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

25 березня 2025 року суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука у справі за № 524/2708/25 за заявою Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу, було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість станом на 17.02.2025 року, за період з 01.11.2022 року по 31.12.2024 року включно, у загальному розмірі 14 802,59 грн., в тому числі: заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 13 735,71 грн.; - плату за абонентське обслуговування в розмірі 1 066,88 грн., та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Копію судового наказу заявник-боржник ОСОБА_1 отримала 14 квітня 2025 року та заяву про скасування судового наказу до суду не подавала.

Судовий наказ від 25 березня 2025 року набрав чинності 06 травня 2025 року.

Представник заінтересованої особи стягувача Полтавського обласного КВПТГ «Полтаватеплоенерго» Шишко Л.І. подала заяву про примусове виконання судового наказу 22 травня 2025 року приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю., котра ухвалила 23 травня 2025 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 78168410 (далі ВП) на виконання судового наказу № 524/2708/25, визначення та стягнення основної винагороди приватного виконавця, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Цього ж дня, тобто 23.05.2025 року, приватний виконавець Лукмасло Т.Ю. одночасно з ухваленням раніше зазначених постанов ухвалила постанову про арешт коштів боржника, якою наклала арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 17104,93 грн.

Надані приватним виконавцем копії матеріалів ВП містять копії супроводжуючих листів про направлення копій постанов заявнику-боржнику, однак не містять доказів щодо їх вручення.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що саме 16 червня 2025 року дізналася про блокування її банківської картки АТ «Державний ощадний банк України».

Як вбачається із наданих заявником ОСОБА_1 копій документів отриманих від АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 190-201) та письмових пояснень представника заінтересованої особи АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 , Саливон С.О. звернулася до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про відкриття карткового рахунку з метою отримання призначеної органом Пенсійного Фонду України пенсії, заявник отримує пенсійні виплати з Пенсійного Фонду України на картковий рахунок № НОМЕР_3 .

Згідно статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване Конституцією України право на захист можливе лише у разі його порушення, яке має бути реальним, стосуватися індивідуально визначеного права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Протоколу (колишнього Першого протоколу) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.75 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Так, стаття 13 Конвенції «Право на ефективний засіб юридичного захисту» визначає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення викладені у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 цього Закону України визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

На сьогодні заявник ОСОБА_1 має намір розпорядитися належними їй пенсійними коштами, проте через наявність арештів позбавлена реальної можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності заявника на відповідні пенсійні грошові виплати.

Так, приписами ч. 1, 3 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 ст. 69 вказаного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника встановлений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» і становить 20 відсотків.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2018 у справі № 344/12102/16-ц.

Згідно ч. 1. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закон України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003р. за № 492, визначено право клієнта - юридичної особи для здійснення деяких видів виплат, зокрема, заробітної плати, відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. У разі неукладення такого договору використовується звичайний поточний рахунок юридичної особи. Для здійснення виплат заробітної плати, пенсії тощо з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок (підпункти 6.7, 6.9).

Відповідно до пункту 6 ч. 3 розділу І Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 24.02.2021 р. в справі № 756/1927/15-ц та в постанові від 03.02.2021 р. у справі № 756/1927/16-ц.

Пунктом 6.9 глави V Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах зі змінами передбачено, що банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

За обставин цієї справи рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком, який використовується для отримання соціальних (пенсійних) виплат та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Одночасно статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19.

У рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 вказаного Закону України.

Тобто, рахунок, відкритий заявником ОСОБА_1 в АТ «Державний ощадний банк України», є рахунком зі спеціальним режимом призначення, на який здійснюється перерахування призначених заявнику пенсійних виплат.

При цьому, банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив приватного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку, а приватний виконавець не вжила відповідні заходи щодо перевірки статусу та мети відкритого карткового банківського рахунку, та не прореагувала на відповідну інформацію на звернення заявника, так і у ході розгляду даної скарги.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що внаслідок спірного обтяження заявник без законних підстав обмежена у розпорядженні грошовими коштами на рахунку для отримання пенсійних грошових виплат, на які за законом не може бути накладений арешт у виконавчому провадженні, а тому порушене право ОСОБА_1 стосовно спірного обтяження підлягає поновленню.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 09.08.2019р. у справі за № 913/958/16.

Суд також враховує, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19 (пункти 7.14, 7.15).

Одночасно, враховуючи відповідні роз`яснення, які були надані в п. 18 ППВССУ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та п. 7 постанови ВСУ № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суд не має права зобов`язувати державного, а за даних обставин приватного, виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним/приватним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Суд не вправі перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції державного/приватного виконавця вказуючи на те, яке саме рішення він має прийняти, а відтак у даному випадку відсутні належні процесуальні підстави для заборони накладати арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 , на який надходять пенсійні виплати від Пенсійного Фонду України. Державний та/або приватний виконавець зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання рішень в силу закону, а не внаслідок його зобов`язання судом.

Суд констатує, що приватний виконавець не ухвалювала в межах ВП постанову про звернення стягнення на пенсійні виплати ОСОБА_1 у відповідних розмірах.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги скарги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині необхідності зняття арешту з грошових коштів, що надходять для здійснення пенсійних виплат та які знаходяться на картковому банківському рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , на який надходять призначені Пенсійним Фондом України пенсійні виплати заявнику-боржнику ОСОБА_1 .

Строк звернення зі скаргою заявником не був пропущений, враховуючи триваючий характер порушень прав заявника щодо отримання призначених пенсійних виплат.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Учасники справи не заявляли вимоги щодо відшкодування будь-яких судових витрат.

Справа розглянута в межах заявлених вимог скарги та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. 258-261, 352 - 354, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зняти арешт з грошових коштів, що надходять на здійснення призначених Пенсійним Фондом України пенсійних виплат ОСОБА_1 та які знаходяться на картковому банківському рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , на який надходять призначені Пенсійним Фондом України пенсійні виплати ОСОБА_1 .

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала виготовлена та підписана 0 9 год. 35 хв. 19 грудня 2025 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення та підписання.

Суддя: