26.12.25 Справа № 469/216/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2025 року селище Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Тавлуя В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явилася,
адвокат Григорян В. С. - не з`явилася,
відповідач ОСОБА_2 - не з`явилася,
представник відповідача
ПСП «Агрофірма «Василівка» - не з`явився,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні позивача
ОСОБА_3 - не з`явилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Василівка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання договору оренди землі недійсним,
Позивач ОСОБА_1 05.03.2025 року звернулася до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просила:
Між власниками вказаної земельної ділянки не укладався договір про спільне користування вказаним майном та не виділялися в натурі частки у спільній частковій власності на земельну ділянку,
Оскільки договір між нею та ПСП «Агрофірма «Василівка» не підписувався, та не погоджувався з відповідачем - ОСОБА_2 , відповідно волевиявлення на його укладення було відсутнє.
У зв`язку з цим, позивачка вважає, щона момент укладання договір прямо порушував норми цивільного законодавства, а тому такий договір є недійсним.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст.215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.3 ст.203 ЦК України щодо того, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, позивачка просить задовольнити позов.
20.03.2025 року судом відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.25).
02.07.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.41).
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її участі (а.с.65).
Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у судове засідання не з`явилися. Відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову не надали. Про місце, і час судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому законом.
За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін відповідно до вимого ч.1, 4, 5 ст.223 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Згідно вимог, встановлених ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У тому числі, позивачці ОСОБА_1 належить 1/8 частка у спільній власності на вказану земельну ділянку, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 належить 1/8 частка у спільній власності на вказану земельну ділянку, відповідачці - ОСОБА_2 належить частка у розмірі 6/8 у спільній власності на вказану земельну ділянку (а.с.53).
Вказані частки між співвласниками вказаної земельної ділянки в натурі не виділені.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.
За положеннями ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно приписів ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
За змістом ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно положень ч.1 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.14 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ч.2 ст.14 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання правочину недійсним (п.2 ч.2 ст.14 ЦК України).
Таким чином, суд вважає, що для задоволення у цій частині позовних вимог позивачки є підстави, передбачені законом.
Таким чином, суд вважає, що у цій частині позовних вимог позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, а тому у їх задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Василівка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання договору оренди землі недійсним, задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26 грудня 2025 року.
Суддя: