УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 758/5401/24

провадження № 61-15571ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати противоправними дії акціонерного товариства «УКРСИББАНК» щодо відмови надати на запит із вхідним № 136/57-1-05-/32 від 16 березня 2023 року доступ, інформацію та документи стосовно своїх персональних даних;

зобов`язати відповідача надати на запит інформацію та документи стосовно своїх персональних даних.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат.

10 грудня 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Базюкевича Є. В., на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю, здійснити відшкодування судових витрат.

12 грудня 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли заперечення акціонерного товариства «УКРСИББАНК» щодо відкриття касаційного провадження в справі № 758/5401/24

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Щодо оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року та ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 квітня 2025 року вказану справу визнано малозначною.

Касаційна скарга не містить доводів, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, заявником належно не обґрунтовано.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Щодо оскарження додаткового рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення (ухвали) суду першої інстанції після їх перегляду у апеляційному порядку.

Зі змісту відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року вбачається, що суд не переглянув додаткового рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року не переглянуто в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на зазначене судове рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак