Провадження № 2/369/8089/25
12.11.2025 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Козак І.А. ,
при секретарі Кавун Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ключенкова Х.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просила позовну вимогу щодо залишення малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати з матір`ю ОСОБА_1 задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_1 " замінити на дошлюбне " ОСОБА_5 ".
Свою заяву обґрунтовує тим, що 12 вересня 2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу, однак не відображено інших позовних вимог ОСОБА_1 .
У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.
Дослідивши заяву та додані до неї документи, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Оскільки представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ключенкова Х.В. у заяві від 21.07.2025 року уточнила позовні вимоги та просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача " ОСОБА_5 ".
Таким чином, судом не вирішено питання про відновлення дошлюбного прізвища при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява представника позивача
ОСОБА_1 - адвоката Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення в частині відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).
Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.
Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.
У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.
Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.
Судом встановлено, що позивачем в позовній заяві не викладено обставини, не зазначено та не додано до позовної заяви доказів, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дитини, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини.
Крім того, позивачем не надано суду: висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, які бажають проживати з дітьми, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України; характеризуючих даних про особу матері (батька) дітей, їх майновий стан та житлові умови; довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дітей, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дітей.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволенню не підлягає.
Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката
Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133,137,139,141,270 ЦПК України, ЦПК України суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ключенкової Х.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ірина КОЗАК