Справа № 490/8834/25
н/п 2/490/4794/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., позивачки ОСОБА_1 , представниці позивачки - адвоката Дідух К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Миколаївської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади Миколаївської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 99 років померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, яким є житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавиця ОСОБА_2 склала Заповіт на ім`я позивачки, який посвідчений 08.06.1994 року державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1279.

При цьому, на момент своєї смерті ОСОБА_2 проживала разом з позивачкою у будинку АДРЕСА_2 з 06.10.2017 року. Позивачка зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки братів чи сестер не має, та мати не була у шлюбі на момент смерті.

Також позивачка вказує, що не заявляла про відмову від спадщини, тому вважає, що фактично та юридично прийняла спадщину після смерті матері порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В подальшому позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ященко К.Л. із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовила у відкриття спадкової справи, оскільки ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, а шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом нею пропущений.

На підставі вищевказаного, враховуючи те, що позивачка проживала разом зі спадкодавицею на момент смерті, отже вважається такою, що фактично прийняла спадщину, а також, враховуючи той факт, що позивачка є не тільки єдиною спадкоємицею, а також спадкоємицею за заповітом, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом на будинок, житловий, в АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

21.10.2025 року матеріали справи передано на розгляд судді.

Ухвалою судді від 23.10.2025 року, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.11.2025 року були задоволені клопотання представниці позивачки про витребування доказів та про виклик свідків, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ященко Катерини Леонідівни копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та викликано для допиту в судовому засіданні свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.11.2025 року було закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Миколаївської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.12.2025 року представницею відповідача до суду надано заяву про розгляд справи без її участі. Також в заяві представниця відповідача просить рішення по справі прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства.

08.12.2025 року на виконання вимог ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.11.2025 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ященко Катериною Леонідівною листом від 04.12.2025 року №340/01-16 повідомено суд, що нею спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , не заводилася.

В судовому засіданні позивачка та її представниця позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав наведених в ньому.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 99 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є матір`ю позивачки ОСОБА_1 народження, що підтверджується такими доказами: Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 21.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що зроблений актовий запис №553; Свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим 08.08.1952 року Варварівською селищною радою (при народженні зареєстрована ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 ); Довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції від 25.06.2004 року (про реєстрацію 22.09.1973 року шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , змінено прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 ); Свідоцтвом про розірвання шлюбу з ОСОБА_7 , серія НОМЕР_3 , виданим 22.06.1976 року Центральним відділом ДРАЦС м. Миколаєва, актовий запис за №298; відміткою у паспорті позивачки про укладенння 12.06.1976 року шлюбу з ОСОБА_10 ; Свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_4 , згідно з яким 27.04.2004 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , (після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище ОСОБА_11 ).

За життя ОСОБА_2 склала Заповіт, посвідчений 08.06.1994 року державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №2-1279 відповідно до змісту Заповіту житловий будинок АДРЕСА_1 на випадок смерті заповідала своїй доньці ОСОБА_1 .

При цьому, право власності ОСОБА_2 на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_5 , виданим 27.05.2004 року Адміністрацією Центрального району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на підставі Розпорядження Адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 05.04.2004 року №275-р. Крім того, відповідне право власності зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.05.2004 року, про що свідчить відмітка на Свідоцтві про право власності на нерухоме майно. А також право власності зареєстроване у Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується Витягом №3695855 від 27.05.2004 року, реєстраційний номер 5999672, № запису 2842 в книзі 19. Також реєстрація права власності підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.10.2025 року.

Як вбачається з відмітки в паспорті, позивачка зареєстрована та постійно проживає у будинку АДРЕСА_2 з 20.01.2004 року. Натомість спадкодавиця ОСОБА_2 зареєстрована з 30.06.1964 за адресою спадкового майна, а саме будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті.

Натомість, судом встановлено, що фактично з 06.10.2017 року та подату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкодавиця ОСОБА_2 проживала разом зі своєю рідною донькою ОСОБА_1 , у будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом про проживання від 20 жовтня 2025 року. Також обставини спільного проживання спадкодавиці з позивачкою (матері з донькою) з 2017 року по дату смерті спадкодавиці - 18.02.2022 року підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на нерухоме майно, яким є житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 . При цьому, позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) від 12.09.2023 року за вих. №23.19-37/1518.

Позивачка зверталася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ященко К.Л. із заявою про прийняття спадщини, проте, нотаріус відмовила у відкриття спадкової справи. Так, листом від 27.06.2023 року за вих. №128/01-16 нотаріусом було повідомлено про те, що ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, а шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений, оскільки позивачка та її мати були зареєстровані за різними адресами. Листом від 12.02.2024 року за вих. № 21/01-16 нотаріус Ященко К.Л. повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. Аналогічна відповідь надана приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ященко Катериною Леонідівною на виконання вимог ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.11.2025 року листом від 04.12.2025 року №340/01-16.

Суд зазначає, що згідно зі статтями 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1222 та 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Фактичне прийняття - це один із способів прийняття спадщини, який може замінювати собою подання заяви про прийняття спадщини. Так, видача свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК) особам, які прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем ніяким строком не обмежена, але фактичний вступ у володіння або управління повинен мати місце протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном та постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванню про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі за обов`язковим страхуванням, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Верховний Суд у своїй постанові за №227/3750/19 від 22.09.2021 року зазначив наступне: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

В постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року за №484/747/17 зазначено, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з постановою Верховного Суду у справі №754/8465/19 від 23.11.2023 Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №752/12045/17 від 19.10.2023 будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17 (провадження №61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі №191/1808/19 (провадження № 61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі №204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі №937/10434/19 (провадження №61-3620св21).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки судом встановлено наявність відповідного заповіту та що позивачка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину - житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавиці - своєї рідної матері ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_2 та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, позов є обгрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Територіальної громади Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 ) після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Саламатін О.В.