Провадження №2-з/367/191/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_3 , державний реєстратор Козинської селищної ради Марченко Анастасія Володимирівна, про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2025 №2156/5 «Про задоволення скарги»,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2025 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_3 , державний реєстратор Козинської селищної ради Марченко Анастасія Володимирівна, про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2025 №2156/5 «Про задоволення скарги».

У вказаній заяві заявниця просить суд заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108; земельної ділянки площею 0, 05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :01:029:0204, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом установлено, що 13.11.2025 представник позивача адвокат Проскурня Т.В. вже зверталася до Ірпінського міського суду Київської області із ідентичною заявою про забезпечення позову, в якій просила застосувати аналогічні заходи забезпечення позову.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цій справі відмовлено.

Згідно з п. 48 постанови ВП ВС від 24.04.2024 року у справі № 754/5683/22 наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст. 44 ЦПК України).

Суд зауважує, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.11.2025 вже було вирішено питання щодо забезпечення позову за ідентичною заявою представника позивача.

Жодних нових підстав або обставин представником позивача у цій заяві про забезпечення позову не наведено. При цьому, незгода із процесуальним рішенням суду є підставою для апеляційного оскарження такого рішення, що прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що подання представником позивача ідентичної заяви про забезпечення позову після вирішення цього питання судом не на користь заявника, без наведення будь-яких нових обставин чи додаткових доказів, має ознаки недобросовісної процесуальної поведінки.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 3 ст. 44 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути заяву представника позивача про забезпечення позову від 11.12.2025.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_3 , державний реєстратор Козинської селищної ради Марченко Анастасія Володимирівна, про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2025 №2156/5 «Про задоволення скарги» - повернути заявникові.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Ткаченко