справа № 2-5593/12
провадження № 6/753/704/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М., розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва на стадії виконання рішень Дарницького районного суду міста Києвау електронній формі звернувся до суду із поданням від 17 грудня 2025 року, яке надійшло до суду 18 грудня 2025 року, й передане судді 22 грудня 2025 року, про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у зведеному виконавчому провадженні № 62313004 з примусового виконання виконавчого листа № 2-419/11, виданого 27.05.2021 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" строкової заборгованості по кредиту в сумі 195 000,00 дол. США; простроченої заборгованості по кредиту в сумі 26 989,87 дол. США; простроченої заборгованості по процентах в сумі 45 250,50 дол. США; поточеної заборгованості по процентах в сумі 1 765,31 дол. США; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 44 206, 48 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 63476,76 грн., на загальну суму: 269 005,68 доларів США 68 центів та 107 683,24 гривні 24 коп. (ВП № 62289942); виконавчого листа № 2-506/12, виданого 04.04.2014 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - 139 962 долари США 84 центів та 488 598 грн. 34 коп. заборгованості солідарно (ВП № 62290452); виконавчого листа № 2-5593/12, виданого 25.04.2014 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 110/2006 року в сумі 16 809 доларів 01 цент США та 47 928 грн. 13 коп. (ВП № 71552891); - виконавчого листа № 2-5593/12, виданого 25.04.2014 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» судових витрат по сплаті судового збору в сумі 607, 20 грн. (ВП № 71553297); виконавчого листа № 2-506/12, виданого 04.04.2014 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по 812 (вісімсот дванадцять) грн. 25 коп. судових витрат з кожного (ВП № 73241782); виконавчого листа № 2-419/11, виданого 07.02.2012 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" понесені судові витрати в сумі 1700,00 грн. сплаченого судового збору та 120,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (ВП № 73241321); виконавчого листа № 753/2189/24, виданого 14.08.2025 Дарницьким районним судом м. Києва, який передбачає в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перед ПАТ Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК" за Кредитним договором №76/2008 від 25.04.2008 року, укладеним між ПАТ Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК" та ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки №76/2008 без оформлення заставної від 25.04.2008 року, укладеного між ПАТ Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК" та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигвінцевою Л.В., зареєстрованого у реєстрі за №54, в розмірі 160 218,23 доларів США та 524 548 грн. 34 коп., з яких: 49 154 доларів США - заборгованість по кредиту строкова, 41 284,74 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена, 429,62 доларів США - заборгованість по процентах прострочена, 48 668,94 доларів США - заборгованість по процентах прострочена, 233 133 грн. 19 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 255 465 грн. 15 коп. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів, 35 950 грн. штраф за порушення умов договору іпотеки, 20 680,93 доларів США - 3%-річних від суми боргу за тілом кредиту та процентами, стягнутої за рішенням суду, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.1998 року, право власності зареєстроване в Бюро технічної інветаризації м. Києва 09.02.1998 року і записане в реєстрову книгу за №39272, яка перейшла у спадок до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів на підставі Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, що буде визначена при примусовому виконанні рішення суду, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій (ВП № 79059558); виконавчого листа № 753/2189/24, виданого 14.08.2025 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в рівних частках з кожного на користь ПАТ Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК" 98 494 грн. 22 коп. судового збору (ВР № 79059751).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вивчивши подання, подане заявником у електронній формі, вважаю, що таке підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Заява, відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК Україн, повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Так, подання подано у електронній формі без його скріплення печаткою приватого виконавця, й яким не надано належно оформлених документів про свої повноваження, відповідно подання підписано указаною особою, яка не має права його підписувати, тобто без права на повноваження.

Із матеріалів подання встановлено, що відсутні відомості про особу заявника як посадову - приватного виконавця (подання не скріплено печаткою приватного виконавця, відсутні відомості про таку посадову особу (посвідчення).

Положення ст.ст. 58, 59, 60, 62 ЦПК України передбачають обов`язок суду перевіряти перед відкриття провадження по справі документи, що підтверджують повноваження представників заявників, адже представник без належно оформлених повноважень не може бути належним заявником.

Право на справедливий суд визначено ст.2 вказаного закону, водночас закон покладає на суд обов`язок перевірити обсяг повноважень представника.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Із зазначеною конституційною гарантією узгоджуються положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, згідно з якими кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з висновком Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 24.12.2004 № 22-рп/2004, головним обов`язком держави, відповідно до частини другої статті 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини; таке забезпечення, крім усього іншого, потребує законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка сформульована у рішенні від 25.12.1997 № 9-зп, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші утиски прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене.

У рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Тобто є порядок реалізації вимоги процесуального закону, який зобов`язує представника особи підтвердити суду наявність права вчиняти від імені такої особи певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов, апеляційну та касаційну скарги.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником(постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно, перевіряючи повноваження даного заявника щодо права звернення до суду, суддею, враховуються вказані норми закону, адже є визначений законом порядок реалізації вимоги процесуального закону, який зобов`язує особу заявника підтвердити суду наявність права вчиняти певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов, апеляційну та касаційну скарги, й обов`язок суду перевірити обсяг повноважень такого представника.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедент ними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.439, п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, й додані до нього документи повернути.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити заявнику про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: