Провадження № 2/357/6171/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участі секретаря Кича М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенко Олега Павловича про виселення,
У вересні 2025 року позивач Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до адвоката Мелашенко Олега Павловича про виселення, обґрунтовуючи наступним.
10.01.2012 між управлінням комунальної власності Білоцерківської міської (правонаступником якого є управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської) та адвокатом Мелашенком Олегом Павловичем було укладено договір оренди № 324 (далі - Договір), за умовами якого Позивач (Орендодавець) передає, а Відповідач (Орендар) приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 13,79 м2, яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45. Вказане приміщення було фактично передано Відповідачу за актом прийому-передачі у день укладення договору, тобто 10.01.2012, яким він користується по дату звернення Позивача до суду.
Договори оренди нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності Білоцерківської міської територіальної громади, та додаткові угоди до них формуються в програмі 1С-8. При формуванні договору оренди нежитлового приміщення № 324 системою не додано номер приміщення, і тому в Договорі прописано лише адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45, та не додано «приміщення позначено в поетажному плані - № 5-1 та № I. В копії поетажного плану будівлі зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Білоцерківського міськвиконкому № 152 від 20.04.1993 року, здійснено перереєстрацію адресних номерів по вул. Ярослава Мудрого та будинку під № 57 присвоєно № 45 (п.45 додатку №1). 28 серпня 2025 року здійснено додатково обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1. В результаті перевірки встановлено, що нежитлове приміщення, що використовується адвокатом Мелашенком О.П., загальною площею 13,79 кв.м, знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45, та позначено в поетажному плані - № 5-1 та № I.
Згідно п. 3.1 Договору, розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 930,20 грн (в т. ч. ПДВ 155,03 грн) за перший місяць оренди та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.
Відповідно до ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.
Відповідно до п. 8.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, згідно з цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Відповідно до п.10.11 Договору у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом п`яти робочих днів повертається орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі.
Відповідно до п.10.1 Договору, цей договір діє з 10.01.2012 року по 10.01.2013 року. Після закінчення строку дії договору, відповідач не повернув об`єкт оренди.
Звертають увагу суду, що 17.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по справі № 357/206/15-ц 2/357/961/15, за позовом управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенка Олега Павловича, яким позов про звільнення нежитлового приміщення (по вищевказаному Договору ) задоволено повністю. 10.09.2015 року та 23.10.2015 року виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі номера приміщення, яке потрібно зобов`язати адвоката Мелашенка Олега Павловича звільнити. 08.04.2016 року виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Так, в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2020 року по справі № 357/3509/19 судом було встановлено наступне: «Таким чином, Позивач - Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради є правонаступником орендодавця за договором оренди Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради та, відповідно, є належним Позивачем у даній справі» «Відповідач в судовому засіданні хоча і наполягав на тому, що не користувався спірним приміщенням після закінчення строку дії договору оренди (10.01.2013 року), втім, доказів цього суду не надав, а вищевикладених фактичних обставин не оспорював. При цьому повідомив суду, що з заявами про здачу орендодавцю орендованого майна не звертався. Арифметичного розрахунку заборгованості по орендній платі та пені Відповідач також не оспорював. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає доведеним той факт, що протягом періоду часу з 10.01.2013 року по дату звернення Позивача зданим позовом, спірне приміщення знаходиться у користуванні Відповідача.»
Досудове врегулювання спору Позивачем здійснювалось у формі направлення Відповідачу претензії №01-09/40 від 23.02.2023, року, №01-12/27 від 30.06.2023 року, про необхідність звільнення займаного приміщення та передачі його за актом приймання-передачі.
Просили суд примусово виселити Адвоката Мелашенка Олега Павловича ( АДРЕСА_3 ; паспорт серія НОМЕР_1 виданий Білоцерківським МВМ № 2 МВС України у Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з нежитлового приміщення, яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , позначеного в поетажному плані під № 5-1 та № I. Судові витрати за даним позовом стягнути з Відповідача ( а. с. 1-7 ).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 97-98 ) та матеріали справи передані для розгляду.
За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ).
Підсудність справ про виселення, як правило, територіальна і визначається за місцем знаходження нерухомого майна (квартири) або за зареєстрованим місцем проживання відповідача, що є ключовим моментом за статтею 28 ЦПК України.
Так, відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.
Згідно з роз`ясненнями, які немелені в п. 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" N 3 від 01 березня 2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу виселення відповідача з орендованого приміщення, яке розташоване в м. Біла Церква.
Тому, дана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.
Ухвалою судді 12 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 07 жовтня 2025 року ( а. с. 103-104).
Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2025 (а. с. 110-111 ).
12.11.2025 розгляд справи було відкладено 16.12.2025 ( а. с. 115 ).
В судове засідання 16.12.2025 учасники справи не з`явились.
Відповідач адвокат Мелешенко О.П. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить Довідка про доставку електронного документу ( а. с. 117 ).
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).
Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.
Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).
Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
Таким чином суд вважає, що відповідач по справі був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи у відповідності до вимог законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
В свою чергу, представник позивача скористувався вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Тому, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.
В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.
16 грудня 2025 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.
Встановлено, що 10.01.2012 між управлінням комунальної власності Білоцерківської міської (правонаступником якого є управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської) відповідно до рішення № 1026-45-VІ від 22.08.2013 «Про реорганізацію відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради» та адвокатом Мелашенком Олегом Павловичем було укладено договір оренди № 324 нежитлового приміщення (а. с. 35-38 ).
Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 13,79 м2, яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45, яке перебуває на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 1.
Вартість об`єкта оренди зазначена у звіті про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.12.2011, становить 46 510 грн ( без ПДВ ) ( п. 1.2. Договору ).
Згідно п. 1.3. договору оренди, мета оренди: надання послуг в сфері права.
Передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому-передачі ( п. 2.1. Договору ).
Відповідно до п. 2.2. Договору, передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається територіальна громада м. Білої Церкви, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Нежитлове приміщення вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Ініціювання складання акта прийому-передачі про повернення об`єкта оренди покладається на Орендодавця. Об`єкт оренди повинен повертатись Орендодавцю в стані, в якому він був переданий в оренду, з урахуванням нормального зносу ( п. 2.3 Договору ).
Згідно з п. 3.1. Договору оренди, розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» ( далі Методика) і становить 930,20 грн ( в т.ч. ПДВ 155,03 грн ) за перший місяць оренди та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.
Відповідно до п. 8.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, згідно з цим договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Цей договір діє з 10.01.2012 по 10.01.2013 ( п. 10.1. Договору ).
Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами тексту Договору ( п. 10.2. Договору ).
Згідно п. 10.6. Договору оренди, Орендар протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору оренди повідомляє Орендодавця про свої наміри щодо припинення або продовження договірних орендних відносин. Орендодавець надає Орендареві письмову відповідь щодо можливості ( або відсутності такої ), продовження терміну оренди на новий термін на попередніх умовах або на нових умовах ( актуальними на момент звернення ) в строку згідно чинного законодавства. У разі якщо Орендодавець має намір після закінчення терміну дії договору оренди використовувати зазначене майно для власних потреб, він не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору письмово попереджає про це Орендаря.
Відповідно до п.10.11 Договору у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом п`яти робочих днів повертається орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі.
Додано розрахунок орендної плати, що є Додатком до договору оренди № 324 ( а. с. 39 ).
Крім того, міститься Акт від 10.01.2012 про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 13.79 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , підстава договір оренди № 324 від 10.01.2012, який підписаний сторонами ( а. с. 40 ).
Встановлено, що 17.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по справі № 357/206/15-ц 2/357/961/15, за позовом управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенка Олега Павловича, яким позов про звільнення нежитлового приміщення (по вищевказаному Договору ) задоволено повністю, зобов`язано адвоката Мелашенко Олега Павловича звільнити нежитлове приміщення, площею 13,79 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язано адвоката Мелашенко Олега Павловича передати нежитлове приміщення, площею 13,79 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за актом прийому-передачі Управлінню комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради. Вказане рішення набрало законної сили 13.05.2015 ( а. с. 79-82 ).
10.09.2015, 23.10.2015 та 07.06.2016 виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі номера приміщення, яке потрібно зобов`язати адвоката Мелашенка Олега Павловича звільнити ( а. с. 72. 73, 74 ), а 08.04.2016 виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ( а. с. 70-71 ).
Позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначав, що договори оренди нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності Білоцерківської міської територіальної громади, та додаткові угоди до них формуються в програмі 1С-8. При формуванні договору оренди нежитлового приміщення № 324 системою не додано номер приміщення, і тому в Договорі прописано лише адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45, та не додано «приміщення позначено в поетажному плані - № 5-1 та № I. В копії поетажного плану будівлі зазначено адресу: АДРЕСА_1 ( а. с. 47 ).
Як зазначено вище, відповідно до рішення Білоцерківського міськвиконкому № 152 від 20.04.1993 року, здійснено перереєстрацію адресних номерів по вул. Ярослава Мудрого та будинку під № 57 присвоєно № 45 (п. 45 додатку № 1) ( а. с. 42-43 ).
Додано Додаток № 1 до рішення Білоцерківського міськвиконкому № 152 від 20.04.1993 про Перереєстрацію адресних номерів по вул. Ярослава Мудрого ( а. с. 42-43 ) та Додаток № 1, № 2 та № 3 до рішення міської ради від 27.12.2018 № 3202-63-VII про перелік нежитлових приміщень комунальної власності, які знаходяться в будинках для поставки на баланс КП БМР «ЖЕК № 1» ( а. с. 49-51, 52-54, 55-56 ).
Відповідно до листа КП БМР «ЖЕК № 1», спрямованого начальнику управління комунальної власності та концесії, нежитлове приміщення, площею 13,8 кв.м за адресою: буд. АДРЕСА_2 , перебуває на балансі КП БМР «ЖЕК № 1» відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 27.12.2018 № 3202-63-VII ( а. с. 58 ).
06.03.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято рішення по справі № 357/3509/19, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2021 року, за позовом управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенка Олега Павловича, яким позов про стягнення заборгованості з орендної плати за штрафних санкцій (по вищевказаному Договору ) задоволено частково та стягнено з відповідача 73 593,35 грн заборгованості з орендної плати, 4184,70 грн пені, судові витрати у розмірі 1181,99 грн, а всього 78 960,04 грн ( а. с. 75-78 ).
Вказане судове рішення міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Так, в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2020 по справі № 357/3509/19 судом було встановлено наступне: «Таким чином, Позивач - Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради є правонаступником орендодавця за договором оренди Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради та, відповідно, є належним Позивачем у даній справі» «Відповідач в судовому засіданні хоча і наполягав на тому, що не користувався спірним приміщенням після закінчення строку дії договору оренди (10.01.2013 року), втім, доказів цього суду не надав, а вищевикладених фактичних обставин не оспорював. При цьому повідомив суду, що з заявами про здачу орендодавцю орендованого майна не звертався. Арифметичного розрахунку заборгованості по орендній платі та пені Відповідач також не оспорював. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає доведеним той факт, що протягом періоду часу з 10.01.2013 року по дату звернення Позивача зданим позовом, спірне приміщення знаходиться у користуванні Відповідача.»
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В матеріалах справи міститься лист управління комунальної власності та концесії від 23.02.2023 за № 01-09/40, спрямованого адвокату Мелашенку О.П., в якому йдеться посилання на рішення суду від 17.03.2015, яким зобов`язано адвоката Мелашенко Олега Павловича звільнити нежитлове приміщення, площею 13,79 кв.м., яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 та передати його управлінню комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради за актом приймання-передачі ( а. с. 59 ) та долучено Акт приймання-передачі з оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності ( а. с. 60 ).
З таким же листом та Актом приймання-передачі позивач звертався до відповідача 30.06.2023 ( а. с. 63, 64 ).
Направлення вказаних листів з Актами приймання-передачі відповідачу підтверджується описами, інформацією про відправлення та фіскальними чеками ( а. с. 65-69).
28 серпня 2025 року здійснено обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора № 1, де в результаті перевірки встановлено, що нежитлове приміщення, що використовується адвокатом Мелашенком О.П., загальною площею 13,79 кв.м, знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 45, та позначено в поетажному плані - № 5-1 та № I, про що свідчить доданий Акт ( а. с. 31 ).
Позивач зазначав, що досудове врегулювання спору здійснювалось у формі направлення відповідачу претензії № 01-09/40 від 23.02.2023, № 01-12/27 від 30.06.2023, про необхідність звільнення займаного приміщення та передачі його за актом приймання-передачі, які залишені поза увагою.
Тому, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд примусово виселити адвоката Мелашенка Олега Павловича з нежитлового приміщення, яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , позначеного в поетажному плані під № 5-1 та № I.
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені ст. 20 ГПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
З договору оренди № 342, вбачається, що він укладений між Управлінням комунальної власності Білоцерківської міської ради та адвокатом Мелашенком О.П.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Статтею 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Спір у цій справі виник з приводу виселення з орендованого нежитлового приміщення і тому спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.
Аналізуючи наведене та враховуючи, що адвокат є фізичною особою, відомості щодо утворення ним адвокатського бюро відсутні, а тому така справа не підлягає розгляду в господарських судах.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 336/1773/17.
Рішенням Білоцерківської міської ради від 09.04.2205 за № 7105-71-VIII, затверджено Положення про управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради ( а. с. 20 ).

Додано Положення про управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради ( нова редакція ) ( а. с. 21-30 ).

Відповідно до п.п. 1.1. Положення про управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням міської ради № 7105-71-VIІІ від 09.04.2025 року (далі - Положення), управління є самостійним структурним підрозділом Білоцерківської міської ради, утворюється радою, їй підзвітне та підконтрольне.

Відповідно до п.п. 1.3. Положення, управління здійснює управління майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Біла Церква в межах, визначених міською радою та цим Положенням і є її уповноваженим органом з питань управління майном комунальної власності.

Згідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2.2. Договору передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається територіальна громада м. Білої Церкви, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Цей договір діє з 10.01.2012 по 10.01.2013 ( п. 10.1. Договору ).

Відповідно до п.10.11 Договору у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом п`яти робочих днів повертається орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.

Як встановлено судом та підтверджується доданими з боку сторони позивача матеріалами справи та не спростовано з боку відповідача, майно, що є предметом оренди, не повернено орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі після закінчення строку на який його було укладено (п.10.11 Договору ).

Таким чином, дійсно порушуються права позивача, як власника орендованого приміщення, яким залишається територіальна громада м. Білої Церкви, за захистом якого останній звернувся до суду з даним позовом та останній має право вимагати звільнення приміщення, шляхом примусового виселення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенко Олега Павловича про виселення є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України Про судовий збір).

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При зверненні до суду з позовними вимогами позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 238 від 03.09.2025 ( а. с. 8 ).

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, понесення яких документально підтверджено.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 627, 628, 629, 763, 785 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 14, 19, 28, 30, 76-81, 82, 89, 128, 133, 141, 187, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, п. 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" N 3 від 01 березня 2013 року, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду державного та комунального майна», п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", Законом України Про судовий збір, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради до адвоката Мелашенко Олега Павловича про виселення, - задовольнити.

Виселити адвоката Мелашенка Олега Павловича ( АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білоцерківським МВМ № 2 МВС України у Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) з нежитлового приміщення, яке розташоване в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , позначеного в поетажному плані під № 5-1 та № I.

Стягнути з відповідача адвоката Мелашенка Олега Павловича на користь позивача Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради сплачений судові збір в розмірі 2 422,40 гривень ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Позивач: Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради ( адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. А. Шептицького, буд. 2, );

Відповідач: Адвокат Мелашенко Олег Павлович ( адреса: АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білоцерківським МВМ № 2 МВС України у Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Повне судове заочне рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов