Провадження № 2-з/466/97/25
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б., розглянувши заяву адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання батьківства,

встановив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вищезазначена цивільна справа.

На адресу суду від адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у даній справі, а саме просить суд заборонити Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану, з метою реєстрації народження дитини чоловічої статі, яку залишено 11 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» - «Вікно життя»; та заборонити Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, вчиняти будь-які дії, спрямовані на надання дитині чоловічої статі, яку залишено 11 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» - «Вікно життя», статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Свою заяву обґрунтовує тим, що згідно обставин справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» гр. ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі. Після народження дитини у неї різко змінився психологічний стан, зокрема з`явилось почуття сильної тривоги за подальше майбутнє дитини, смутку, пов`язаного з військовою агресією російської федерації, неможливості та невпевненості у можливості фінансово забезпечити дитину всім необхідним, страх та інші почуття, які впливали на емоційний, фізичний, психологічний та гормональний стан. 11 грудня 2025 року, після виписки зі стаціонару, перебуваючи в такому психологічному стані, гр. ОСОБА_1 прийняла необдумане та емоційне рішення, у зв`язку із чим, в цей же день, в період з 21.00 до 22.00 години залишила дитину без жодних документів у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» - «Вікно життя». Наступного дня, 12 грудня 2025 року, зрозумівши свою помилку, а також те, що любить сина та хоче його виховувати, близько 17 години гр. ОСОБА_1 звернулась до Комунального некомерційного підприємства «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» «Вікно життя» з метою повернення дитини. У вказаній медичній установі їй повідомили, що необхідно звернутися до органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, оскільки нагляд за правами та інтересами дітей, залишеними у Шевченківському районі м. Львова здійснюють саме вони. В органі опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради гр. ОСОБА_1 повідомили, що відсутні правові підстави для повернення дитини, оскільки будь-які документи, які підтверджують як батьківство, так і материнство дитини, залишеної 11.12.2025 року в них відсутні, а надані документи про пологи не можуть підтверджувати зазначені обставини. Відтак, гр. ОСОБА_1 вимушена була звернутись до Шевченківського районного суду м. Львова із відповідним позовом.

Зазначає, що предметом даного спору є визнання позивача ОСОБА_1 матір`ю дитини чоловічої статі, яку залишено нею 11.12.2025 року у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» «Вікно життя», а підставою позову є невизнання відповідачем Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, материнства гр. ОСОБА_1 відносно залишеної дитини. Відтак, у разі вчинення відповідачем Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, будь-яких реєстраційних дій щодо дитини, будуть наявні обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду у даній справі, а також ускладнять ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 та п.4 ч.1ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам. При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Проте, аналіз поданого позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та матеріалів справи свідчить про те, що жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем не представлено.

Сам факт пред`явлення позову про визнання батьківства, не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, під час вирішення цього клопотання необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки заборона Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану, з метою реєстрації народження дитини чоловічої статі, яку залишено 11 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» - «Вікно життя»; та заборона Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, вчиняти будь-які дії, спрямовані на надання дитині чоловічої статі, яку залишено 11 грудня 2025 року гр. ОСОБА_1 у Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» - «Вікно життя», статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, може вплинути на права та інтереси як самої дитини та інших осіб, зважаючи на предмет спору.

Крім того, представник позивача Збаращук Д.В. у заяві про забезпечення позову не зазначив жодних вагомих підстав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які він просить застосувати у своїй заяві, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, а також зважаючи на те, що заборона вчиняти будь-які дії, може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно ч.7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149-153,157,258-261,353,354 ЦПК України, суд

постановив :

у задоволенні заяви адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом адвоката Збаращука Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання батьківства - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Б. Єзерський