Справа № 157/1215/25
Провадження №2/157/554/25
УХВАЛА

22 грудня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить поділити житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, які знаходяться по АДРЕСА_1 та належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою судді від 28 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про зупинення провадження у справі в зв`язку з перебуванням позивача ОСОБА_1 на військовій службі в складі Збройних Сил України до його звільнення зі служби.

Відповідач ОСОБА_3 підтримала клопотання свого представника.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання представника відповідача та вважає, що зупинення провадження у справі буде порушенням його процесуальних прав, тому наполягає на продовженні судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 також заперечив щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ініціатором цієї справи є саме позивач, його інтереси представлені належним чином участю у справі його представника, тому зупинення провадження у справі буде порушенням права ОСОБА_1 на доступ до суду.

Заслухавши думку сторін, вивчивши зміст позовних вимог та матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Матеріалами справи, зокрема довідкою військової частини НОМЕР_1 №2600/1230 від 18.04.2025, підтверджується той факт, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по загальній мобілізації у вказаній вище військовій частині, що формально є підставою для зупинення провадження у справі.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.11.2025 у справі №754/947/22 вказала, що норма пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси. За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі. Виняток для суду з наведеного правила складає ситуація, коли дотримання приписів статті 251 ЦПК України вступає у суперечність із загальними засадами цивільного процесуального законодавства, як-от верховенство права, елементом якого є право на доступ до суду, та, у другу чергу, диспозитивність цивільного процесу. Отже, під час застосування пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суди мають забезпечити дотримання, зокрема, основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) надають учасникам справи право вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати пункт 2 частини 1 статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності. Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, підтвердив бажання захищати свої права та наполягає на продовженні судового розгляду. Тому суд не вбачає підстав для зупинення провадження у цій справі до звільнення позивача з військової служби, оскільки суд на цій стадії процесу не встановив об`єктивної неможливості її розгляду.

Керуючись статтями 2, 251, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий Б.С. Гамула