справа № 165/3611/25
провадження №2-о/165/112/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за заявою Нововолинської міської ради Волинської області, заінтересована особа: Нововолинська державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання спадщини відумерлою,-

встановив:

08.10.2025 Нововолинська міська рада Волинської області звернулась до суду через систему "Електронний суд" із заявою про визнання спадщини відумерлою. Заяву обгрунтовує тим, що постійно діючою комісією з виявлення, обстеження та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та майна відумерлої спадщини, утвореною рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 49 від 03 лютого 2022 року було встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 згідно з договором дарування, 3892, 28.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Пасюк Л.О. Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області від 11.06.2025 № 974/9.2-25/774, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть від 07.10.2014 № 538, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Зазначає, що внаслідок смерті гр. ОСОБА_1 відкрилась спадщина у вигляді квартири, загальною площею 21,3 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить визнати спадщину гр. ОСОБА_1 , яка складається з квартири, загальною площею 21,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передати у комунальну власність Нововолинської міської територіальної громади в особі Нововолинської міської ради Волинської області спадщину у вигляді квартири, загальною площею 21,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала гр. ОСОБА_1 , як відумерлу спадщину.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09.10.2025, вказана заява залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

17.10.2025 до суду через систему "Електронний суд" після усунення недоліків, надійшла заява Нововолинської міської ради Волинської області про вазнання спадщини відумерлою та передачу у комунальну власність Нововолинської міської територіальної громади спадщини у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

04 грудня 2025 року до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Улибіна-Вельгуса В.В., у якій заявник просив залишити заяву без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином спадкодавця ОСОБА_1 . Зазначає, що на даний момент ОСОБА_2 утримується в ДУ «Луцький слідчий ізолятор». Йому під час моніторингу сайту Судова влада, стало відомо про наявність заяви про визнання спадщини відумерлою, після чого він уклав договір про надання правничої допомоги із адвокатом Улибіном-Вельгусом В.В. Стверджує, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, однак її не оформив, оскільки на день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на день відкриття спадщини, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначає, що законодавчо не встановлено вимоги щодо терміну протягом якого спадкоємець має оформити спадщину, а встановлено лише вимогу щодо вступу у спадщину.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 293 ЦПК України).

Порядок розгляду справ окремого провадження визначено статтею 294 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц, провадження № 14-225цс18. У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18, провадження № 61- 8511св19 та від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18, провадження № 61-8171св19.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядвання відповідної процедури.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Тобто, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Так, наявними матеріалами справи підтверджується факт наявності спадкоємців щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_1 .

Дійсно, на момент розгляду справи свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 , не видавалося.

Проте, статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справа про визнання спадщини відумерлою не може розглядатися в порядку окремого провадження за наявності спору про право на спадкове майно. Якщо під час розгляду такої справи виявлено спір про право (наприклад, наявність спадкоємців, які претендують на спадщину), суд повинен залишити заяву без розгляду та роз`яснити заінтересованим особам їхнє право подати позов у порядку позовного провадження. Особливістю розгляду справ в окремому провадженні є відсутність спору про право та сторін з протилежними інтересами.

Беручи до уваги той факт, що під час розгляду справи від представника ОСОБА_2 адвоката Улибіна-Вельгуса В.В., надійшла заява про залишення заяви без розгляду, яка мотивована тим, що ОСОБА_2 фактично вступив у спадщину після смерті батька ОСОБА_1 , однак не оформив її, оскільки відбував покарання у виправній колонії і на даний час утримується в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».

З врахуванням встановлення судом наявності спору про право, письмові пояснення представника Нововолинської міської ради на заперечення доводів представника спадкоємця Древінського М.В., підлягають з`ясуванню під час розгляду справи у порядку позовного провадження, а тому заяву подану в окремому провадженні, суд залишає без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.293, 294, 337, 338, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Нововолинської міської ради Волинської області, заінтересована особа: Нововолинська державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання спадщини гр. ОСОБА_1 у виді квартири, загальною площею 21,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передачу у комунальну власність Нововолинської міської територіальної громади спадщини у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику та заінтересованим особам, що вони мають право звернутися до суду із позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук