справа № 489/6699/25 провадження №2/489/3173/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання ЛуповоїЄ.І.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити додатковий строку в два місяці з дня набранням рішенням суду законної сили для прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві померла мати позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та частки гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Темп» в м.Миколаєві. Інші спадкоємці відсутні.

У зв`язку із з військовою агресією російської

Федерації проти України та введення Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, який діє по теперішній час. В місті Миколаєві не працювали деякі державні органи, були закриті нотаріальні контори, практично не працювали приватні нотаріуси. Із повідомлень в засобах масової інформації позивач дізнався, що пунктом 3 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Не будучи юристом і не слідкуючи за змінами у законодавстві, для себе відзначив, що у разі виникнення такого «особливого випадку» як смерть рідної людини, матиму строк на оформлення спадщини, а тому був здивований тим, що нотаріус відмовив у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері.

Крім того, під час збройного конфлікту з міста Миколаєва не виїжджав за межі країни та здійснював утримання і догляд своєї матері. Також фактично займався і доглядом за своїми родичами тестем та тещою Журавльовими, оскільки дружина ОСОБА_4 , їх рідна донька, працює в органах поліції і не в змозі бути постійно з батьками, надавати їм необхідну турботу і допомогу упродовж кожного дня. Тесть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,практично через 2 місяці після смерті матері. Теща ОСОБА_6 , наразі хворіє, після інсульту, має важку форму діабету, а тому він продовжує їй надавати допомогу.

За вказаних обставин , з урахуванням свого психологічного стану після смерті двох близьких людей, хвороб близькихлюдей, неодноразових змін в законодастві, постійного проживання в середовищі, де існувала та існує реальна загроза життю і здоров`ю громадян, пов`язана з артилерійськими та ракетними обстрілами, яка зберігається й на сьогоднішній день, його (позивача) візит до нотаріуса відбувся пізніше передбаченого законодавством шестимісячного строку і на теперішній час він не може оформити спадщину після смерті матері.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду зі вказаним позовом.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.11.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався та через систему «Електронний суд» надав на суду заяву від 25.08.2025 про розгляд справи за відсутності представника Миколаївської міської ради в якій просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалі справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.11.2024.

Згідно Повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.05.2025 позивач є сином померлої.

Батько позивача - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2009 (підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2009) та, як вказано в позові, на частки гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Темп» в м.Миколаєві (власником частки відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.10.2009 є позивач ОСОБА_1 ).

07.08.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Савченка І.М. за оформленням спадщини, але роз`ясненням від 07.08.2025 № 78/01-16 нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском встановленого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.09.2025 інформація про реєстрацію спадкової справи відносно майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Спадкову реєстрі відсутня

Із наведених доказів вбачається, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 12.05.2025, так 09 і 10.11.2024 припадають на вихідні.

Отже пропуск позивачем строку становить трохи менше трьох місяців.

Поважність пропуску вказаного строку позивач обґрунтовує тим, що він не фахівцем в галузі права та він не слідкував за змінами в законодавстві, зокрема в частині того, що як йому було відомо постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, а також постійним доглядом за хворою матір та рідними дружини і смертю майже через два місяці тестя і необхідності догляду за тещою, яких через нездавальний їхній стан здоров`я, як пояснив в судовому засіданні, вимушений був перевезти до м.Миколаєва, для забезпечення їм постійного догляду.

Смерть тестя ОСОБА_5 , який помер в м.Миколаєві ІНФОРМАЦІЯ_2 ,позитвач підтвердив свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Із виписок із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 816/136 від 28.01.2024, № 5512/915 від 08.07.2024 вбачається, що теща позивача ОСОБА_6 проходила лікування в КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 876 від 08.02.2025 ОСОБА_6 , місцем проживання якої вказано: АДРЕСА_2 (позивач пояснив, що він з сім`єю проживає за цією адресою), проходила лікування з 08.02.2025 по 14.02.205 та її повний діагноз: Повний гострий мозковий інсульт в басейні лівої СМА, правобічний прозопарез, правобічний геміпарез,дизартрія4 енцефалопотія гіпертонічна, дисметаболічна з цереброастенічним синдромом, нейрокогнітивним знищенням; гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кризовий перебіг; ІХС: дисфузорний кардіосклероз, СП ІІА.

Наведені докази підтверджують доводи позивача про те, що рідних дружини, які потребували стороннього постійного догляду, ним було перевезено до свого місця проживання для забезпечення надання їм відповідної допомоги та утримання.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України)

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до статті 1261 ЦК України позивач спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні. Пропуск позивачем строку для прийняття спадщини не перевищує трьох місяців.

Основною причинною пропуску строку позивач нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану, незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням спадкоємця до нотаріуса, а також емоційно-психологічним станом та турботами викликаними необхідністю догляду спочатку за хворою матір`ю, її смертю та батьками дружини, який змушений був перевезти до м.Миколаєва, та смертю тестя, який помер через декілька місяців після матері.

Суд враховує, що вирішення даної справи пов`язано з дотриманням принципу «пропорційності», який судова практика Європейського суду з прав людини розглядає як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц, від 01.06.2020 у справі № 185/777/17.

За такого, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався позивач, та загальновідомі факти, а також незначний строк пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та відразу його звернення до суду після отримання відмови нотаріуса, суд вважає наявними поважні причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо доводів позивача з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суд їх до уваги не приймає, оскільки мати позивача померла у листопаді 2024 року, тоді як суперечливість вказаної постанови статтям 1270, 1272 ЦК України була встановлена Верховним Судом у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21, тобто задовго до відкриття спадщини.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Миколаївська міська рада, місце реєстрації: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Повний текст судового рішення складено 18.12.2025.

Суддя І.В.Коваленко