01.12.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що АТ «Херсонська ТЕЦ» надає відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_1 та на її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 в службі збуту теплової енергії. Згідно інформації реєстру прав власності на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_2 , є також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Протягом тривалого часу відповідачі не сплачують витрати, пов`язані зі споживанням послуг з централізованого опалення. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з січня 2010 по березень 2021 року у розмірі 39 922,46 грн, яку відповідачі виплачувати відмовляються. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні збитки у розмірі 8 535,42 грн, та 3% річних у розмірі 3 629,12 грн, а всього у розмірі 52 087,00 грн. Просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 2270,00 гривень.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2021 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
З 24.02.2022 року по 12.06.2023 року справи, що перебували у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області, не розглядалися у зв`язку з припиненням роботи Херсонського міського суду Херсонської області через військову агресію РФ та відновленням процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області з 12.06.2023 року (на підставі рішення ВРП від 30.05.2023 року).
В ході інвентаризації справ Херсонського міського суду Херсонської області зазначена справа була знайдена та продовжено судовий розгляд.
Ухвалою суду від 01.12.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відзиву від відповідачів проти позову до суду не надходило.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач АТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: АДРЕСА_1 , та на її імя відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 273905056 від 08.09.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .
Відповідачі добровільно виплачувати заборгованість відмовляються.
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі не виконують належним чином покладені на них зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.
Позивачем також заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів інфляційних збитків, та 3% річних, які, згідно наданого розрахунку, складають у розмірі 8 535,42 грн інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року по вересень 2021 року, та у розмірі 3 629,12 грн 3% річних за період з 01.10.2018 року по 11.10.2021 року, та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачами доказів на його спростування суду не надано.
З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку. що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 2270,00 гривень.
Керуючись ст.ст.12,13,19,81,133,141,259,263-265,280-284,354 ЦПК України, ст.ст.209,526 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяС. І. Майдан