Справа № 450/5424/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2909/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 157 669 грн. 47 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 22 липня 2024 року о 16 год. 00 хв. на вул. Липинського, 54 «А» у місті Львові водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У зв`язку з відсутністю травмованих осіб, а також враховуючи те, що учасники пригоди досягнули згоди щодо обставин скоєння ДТП, складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого ОСОБА_2 визнав вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначалося, що автомобіль марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований згідно договору обов`язкового страхування у ПрАТ «СК «Гардіан», а також на підставі договору добровільного страхування у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Згідно страхового акту № 45092/1, рахунку № від 06 серпня 2024 року та рахунку № від 07 серпня 2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_2 , складає 237 669 грн. 47 коп. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в межах страхового ліміту у розмірі 80 000 грн., однак вказаної суми не достатньо для відшкодування завданих збитків (а.с. 2-4).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено (а.с. 49-54).

Вищезгадане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи та фактично позбавив сторони права на всебічний і неупереджений розгляд справи.

Відповідач заперечував розмір позовних вимог та просив призначити експертизу, яку суд безпідставно не призначив, хоча позивач не заперечував проти її проведення, та стверджує, що «проведення експертизи у справах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, не є безумовно обов`язковим на стадії подання позову».

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, відмовивши у переході до загального провадження і у призначенні експертизи, та не надав належної оцінки доказам, чим порушив право позивача на справедливий розгляд.

Вважає безпідставним висновок суду та твердження відповідача про недоведеність розміру збитків в розмірі 157 669 грн. 47 коп., оскільки згадана сума завданих збитків підтверджується наданими позивачем рахунками офіційного дилера (ТзОВ «Ніко Захід Преміум») «Audi» у м. Львів (№ від 06.08.2024 та № від 07.08.2024), які є належними та допустимими доказами, що підтверджують розмір матеріальних збитків (а.с. 60-66).

Представник позивача/апелянта, адвокат Мартиневич Ю.О., надіслав до суду клопотання, у якому просить апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі і апеляційний розгляд справи проводити за відсутності позивача (апелянта) та його представника (а.с. 100-101).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (в тому числі і апелянтом, а відтак доказуванню не підлягає) те, що:

-22 липня 2024 року о 16 год. 00 хв. на вул. Липинського, 54 «А» у місті Львові в результаті зіткнення автомобіля марки «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 (відповідача) та автомобіля марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (позивача) мала місце дорожньо-транспортна пригода («ДТП»), внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згаданими учасниками ДТП було складено повідомлення про цю ДТП, згідно якого ОСОБА_2 визнав свою вину у її скоєнні;

-автомобіль марки «Ауді», номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП був застрахований: згідно договору обов`язкового страхування - у ПрАТ «СК «Гардіан», а також на підставі договору добровільного страхування - у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», яке здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 80 000 грн. (а.с. 11-18);

-цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахованою у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» (а.с. 9).

17 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції Відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні заявлених до нього позовних вимог, покликаючись на те, що:

-після ДТП позивач (апелянт) сам запропонував не викликати працівників поліції для складання матеріалів про ДТП, а погодився, що сума по Європротоколу є достатньою для відновлювального ремонту автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі «Закон № 1961-ІV») встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду і у такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання, однак у цьому випадку розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку (з 01 липня 2022 року 80 000 гривень). Отже, повідомленням про ДТП (Європротокол) позивач підтвердив, що не матиме матеріальних претензій до особи винної у ДТП (відповідача), а лише до Страховика;

- позивач не звертався в страхову компанію ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якій була застрахованою цивільно-правова відповідальність відповідача, для виплати страхового відшкодування;

-на час ДТП у позивач був чинним укладений ним 21.11.2023 року з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» договір добровільного страхування (КАСКО) №АМ 994263479.30698 строком дії до 29.11.2024 року, яким було передбачено максимальний розмір страхового відшкодування у сумі 463 204 грн., однак згаданий страховик виплатив йому лише 80 000 грн. страхового відшкодування;

-відповідальність за завдану шкоду в даному випадку має нести не відповідач, а страхова компанія ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якій був застрахований автомобіль відповідача «Mitsubishi Lancer Comfort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , або збитки повинна була покрити «Страхова компанія «ПЗУ Україна», з якою позивач уклав договір добровільного страхування (КАСКО) №АМ 994263479.30698 на суму 463 204 грн. (а.с. 32-39).

Частиною 1 статті 199 ЦПК України встановлено, що позивач має право подати відповідь на відзив, однак позивач своєї відповіді на згаданий вище відзив відповідача до суду першої інстанції так і не подав.

Апеляційна скарга позивача також не містить доводів, які б спростовували доводи відповідача, які наведені останнім у згаданому вже вище його відзиві на позовну заяву.

Призначити експертизу по справі просив саме відповідач, а не позивач.

Відмову у призначенні експертизи, як і рішення суду першої інстанції по справі в цілому, відповідач не оскаржував.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги позивача про неправомірність відмови судом у задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі експертизи до уваги прийматися не можуть.

Так само, як не можуть прийматися до уваги доводи апеляційної скарги стосовно безпідставності висновку суду та твердження відповідача про недоведеність розміру збитків в розмірі 157 669 грн. 47 коп., оскільки згадані твердження та висновки стосуються саме «розміру відповідальності» відповідача, який неможливо з`ясувати та встановити без встановлення «розміру відповідальності» страхових компаній ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (у якій був застрахований автомобіль відповідача «Mitsubishi Lancer Comfort», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та «ПЗУ Україна» (з якою позивач уклав договір добровільного страхування (КАСКО) №АМ 994263479.30698 на суму 463 204 грн. 00 коп.), які до участі у справі позивачем взагалі не залучалися без наведення причин такого «незалучення».

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2025 року 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 157 669 грн. 47 коп. заподіяної в ДТП шкоди.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 157 669 грн. 47 коп., що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 157 669 грн. 47 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.