КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/1130/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Плахотнюк К.Г.,-

встановив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою заявою.

ОСОБА_1 просив: встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком заявника; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 та в графі «батько» виключити « ОСОБА_3 » та включити графу « ОСОБА_2 »; відомості про матір, дату народження та місце народження залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису залишено без розгляду.Роз`яснено ОСОБА_1 , що заявлені ним вимоги підлягають до вирішення за правилами позовного провадження.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 15 квітня2025року скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_4 , яка була дружиною померлого ОСОБА_5 , заперечує проти задоволення вимог заяви. Із поданої заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 просив: встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком заявника; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 та в графі «батько» виключити « ОСОБА_3 » та включити графу « ОСОБА_2 »; відомості про матір, дату народження та місце народження залишити без змін та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі.

08 квітня 2025 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_4 про залучення її до справи в якості заінтересованої особи. ОСОБА_4 зазначила, що вона була дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти задоволення вимог заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису заперечує.

Обгрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що встановлення вказаного факту є необхідним для реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду від 13 серпня 2024 року у справі № 489/1313/21 зроблено висновок, що: «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

За таких обставин, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Таким чином, ураховуючи, що між позивачами та відповідачкою виник спір про право, суди попередніх інстанцій правильно розглянули справу у повному обсязі за правилами позовного провадження».

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису з метоюля реалізації свого права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

08 квітня 2025 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_4 про залучення її до справи в якості заінтересованої особи. ОСОБА_4 зазначила, що вона була дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти задоволення вимог заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису заперечує.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що із змісту поданої заяви та встановлених фактичних обставин вбачаються спір про право на спадкове майно, а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав встановити чи існують інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 та чи звертався хтось з них із заявою про прийняття спадщини, колегія суддів відхиляє, оскільки звернення до суду ОСОБА_4 із клопотання про залучення її в якості заінтересованої особи та із запереченнями проти задоволення вимог заяви про встановлення факту батьківства уже безпосередньо свідчить про наявність спору про право на спадкове майно.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 15 квітня 2025 року постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко