Справа № 143/921/25
10.12.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря Москаленко С.П.,
представника позивача адвоката Погорілого Р.О.,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Погорілий Руслан Олександрович до Фермерського господарства «ДУБИ» про розірвання договору оренди землі, -
короткий зміст позовних вимог.
26.09.2025 до Погребищенського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Погорілий Р.О., до ФГ«ДУБИ» про розірвання договору оренди землі.
Дані земельні ділянки перебувають в оренді ФГ «ДУБИ» на підставі договору оренди землі від 14.08.2019 між попереднім власником земельних ділянок ОСОБА_2 та ФГ «ДУБИ».
08.03.2024 представник позивача Нестеренко Н.Г. звернулась з листом до директора ФГ «ДУБИ» та повідомила про зміну власника земельної ділянки та просила здійснювати виплати орендної плати за користування земельною ділянкою у грошовій формі на рахунок нового власника ОСОБА_1 .
Згідно умов п.п.9 та 11 Договору оренди землі від 14.08.2019 розмір орендної плати становить 4 633,00 грн в рік за кожну земельну ділянку та орендар зобов`язаний вносити орендну плату не пізніше 31 грудня поточного року.
Орендар не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою з 2023 року, що є підставою для розірвання такого договору оренди.
Посилаючись на істотне порушення умов договору оренди землі з боку ФГ «ДУБИ» позивач реалізує своє право на розірвання вищевказаного договору оренди землі в судовому порядку.
Рух справи, позиція суду.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. (а.с. 21).
Ухвалою суду від 01.10.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 22).
06.10.2025 через псистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Погорілий Р.О. надіслав заяву про усунення недоліків (а.с. 27-29).
Ухвалою суду від 08.10.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.10.2025 (а.с. 30).
Ухвалою суду від 21.10.2025 задоволено клопотання предстапвника позивача адвоката Погорілого Р.О. про розгляд про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 37).
30.10.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання представника ФГ «Дуби».
20.11.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку з відключенням електроенергії (а.с. 49).
03.12.2025 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи (а.с. 54).
04.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача- адвоката Погорілого Р.О. про долучення доказів, зокрема: повідомлення про зміну власника (а.с. 63-66).
10.12.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача- адвоката Погорілого Р.О. про поновлення пропущеного процесуального строку (а.с. 67-69), яка була задоволена ухвалою суду від 10.12.2025, поновлено строк для долучення доказів та долучено до матеріалів справи повідомлення про зміну власника від 08.03.2024.
Предстапвник позивача- адвокат Погорілий Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача Фермерського господарства «Дуби» в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 31, 48, 51, 62), правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Дані земельні ділянки перебувають на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного14.08.2019 між попереднім власником ОСОБА_2 та ФГ «Дуби» (а.с. 9).
08.03.2024 представник позивача Нестеренко Н.Г. звернулась з листом директора ФГ «Дуби» та повідомила про зміну власника земельної ділянки та просила здійснювати виплати за користування земельною ділянкою у грошовій формі на рахунок нового власника ОСОБА_1 (а.с. 65).
Пунктом 9 укладеного Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4 633, 00 гривень в рік за кожну земельну ділянку.
Згідно з пунктом 10 Договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється без урахуванням індексації.
В пункті 11 Договору зазначено, що орендна плата вноситься у такі строки: не пізніше 31 грудня поточного року.
Виплата орендної плати Орендарем проводиться з наступного року після укладення цього Договору.
Сторони домовились, що орендна плата сплачується Орендодавцю за місцезнаходженням Орендаря у бухгалтерії за наступною адресою: с. Спичинці, Погребищенський район, Вінницька область.
Якщо Орендодавець не звернувся для отримання орендної плати до орендаря за адресою, що вказана вище (місцезнаходження Орендаря), у визначені даним договором строки та терміни, Орендар звільняється від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати.
В разі попередньої домовленості між Сторонами (письмова заява Орендодавця і письмове погодження Орендаря), Орендар може здійснити виплату орендної плати в зручному для Орендодавця місці, аюо сплатити її шляхом направлення на рахунок, вказаний Орендодавцем у письмовій заяві, або в інший спосіб не заборонений законом.
Виплата орендної плати у грошовій формі оформлюється Сторонами видатковим касовим ордером чи платіжною відомістю, якщо оплата здійснюється в готівковій формі або платіжним дорученням чи грошовим переказом на картрахунок Орендодавця або поштовим переказом за місцем проживання Орендодавця, якщо оплата здійснюється в безготівковій формі.
Орендар ФГ «ДУБИ» впродовж кількох років (2023-2024) не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК Україна) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).
Згідно з статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Зокрема, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно доПодаткового кодексу України) (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).
Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця, зокрема передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження №12-201гс18).
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача- адвокат Погорілий Р.О. просив розірвати договір оренди земельних ділянок від 14.08.2019 з тих підстав, що ФГ «ДУБИ» порушило істотні умови цього договору щодо сплати орендної плати у строки, визначені договором оренди.
Суд критично відноситься до умов договору щодо звільнення від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати Орендарем, якщо Орендодавець не звернувся для отримання орендної плати до орендаря за адресою, що вказана вище (місцезнаходження Орендаря), у визначені даним договором строки та терміни. Вказана умова договору порушує права позивача на отримання орендної плати, яка передбачена умовами договору та на яку розраховував позивач при його укладенні, та є способом уникнення відповідальності у випадку несплати орендної плати у визначені договором строки, а відтак суперечить суті договору оренди землі.
При цьому суд звертає увагу, що з урахуванням загальних принципів доказування (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України) у разі заперечення факту несплати орендної плати саме на відповідача орендаря покладається обов`язок доведення протилежного, адже очевидно, що якщо особа стверджує, що не отримувала відповідних виплат, вона не може мати письмових доказів такої не сплати, натомість саме орендар, який здійснює облік виплати орендної плати, повинен мати відповідні докази такої виплати (відомості, платіжні доручення тощо).
Беручи до уваги вказані приписи процесуального закону, зважаючи на те, що відповідачем ФГ «ДУБИ» не доведено факт нарахування та виплати орендодавцю орендної плати у визначеному договором розмірі та строки, суд констатує що відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати за користування земельною ділянкою, що позбавило орендодавця того, що він розраховував отримати при укладенні договору, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.
Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельними ділянками з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору.
Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 968, 96 грн .
Керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 526, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Фермерського господарства "Дуби" на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім ) грн 96 к.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 15.12.2025.
Учасники справи (сторони):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя