Єдиний унікальний номер 203/3293/25
Єдиний унікальний номер 203/3293/25
Провадження № 2/205/6798/25
У Х В А Л А

01 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Приходченко О.С., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра із Центрального районного суду міста Дніпра надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, проходжу до наступного.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 21 липня 2025 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу були передані на розгляд Новокодацькому районному судові міста Дніпра за територіальною підсудністю.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що позовна заява не може бути прийнята до провадження Новокодацьким районним судом міста Дніпра і підлягає направленню до Заводського районного суду міста Кам`янського, з огляду на наступне.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

19 травня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Центрального районного суду міста Дніпра із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Із позовної заяви та доданих до неї документів, вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 1).

Згідно із відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 1533066 від 01 липня 2025 року, місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Позивач ОСОБА_1 зазначає адресу своєї реєстрації АДРЕСА_3 (а.с. 1).

Згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 1533054 від 01 липня 2025 року, місцем реєстрації позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 (а.с. 18).

У своїй ухвалі від 21 липня 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра зазначає, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи є АДРЕСА_4 , де він фактично проживає, на яку поширюється територіальна юрисдикція Новокодацького районного суду міста Дніпра.

Місцем проживання відповідача в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статей 27, 28 ЦПК України та статті 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать відомості з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 20) та довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 25).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України у формі книжечки (а.с. 7) та відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 18). Тобто, сел. Курахівка Донецької області віднесено до території Покровського району Донецької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Право на суд, визначений законом, є однією з ключових гарантій справедливого судового розгляду, закріплених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України. Це означає, що справа має бути розглянута тим судом, який відповідно до правил територіальної, предметної та виключної підсудності уповноважений законом здійснювати такий розгляд.

Хоча частиною 1 статті 32 ЦПК України прямо заборонено спори між судами про підсудність, це правило застосовується лише в разі, коли справа передана суду, який має юрисдикцію відповідно до закону. Натомість у даному випадку справа була помилково направлена до суду, який не є судом, визначеним законом для її розгляду, що порушує як національні норми процесуального права, так і міжнародні стандарти.

У разі, коли суд, до якого передано справу, не є компетентним відповідно до вимог процесуального закону, такий суд має право передати її до належного суду, навіть з урахуванням того, що спори про підсудність формально не допускаються. Інакше це призводить до фактичного позбавлення особи права на справедливий судовий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі Правила № 207), в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 579 було внесено зміни до пункту 9 Правил № 207, а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16 серпня 2017 року.

Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце проживання/перебування особи.

Одночасно із цим, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Таким чином, враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

З наведеного вбачається, що у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи розмежовуються зареєстроване місце проживання та фактичне місця проживання.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідача, не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою.

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання сторін, суддя враховує вказані в довідках з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстровані місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_2 , на яку розповсюджується територіальна юрисдикція Покровського міськрайонного суду Донецької області.

Новокодацький районний суд міста Дніпра не є судом, визначеним законом для розгляду даної справи, що порушує як національні норми процесуального права, так і міжнародні стандарти.

На підставі рішення ВРП № 2584/0/15-24 від 29 серпня 2024 змінено територіальну підсудність судових справ Покровського міськрайонного суду Донецької області на Заводський районний суд міста Кам`янського, тому матеріали позову слід направити для розгляду саме до цього суду.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для розгляду цієї справи Новокодацьким районним судом міста Дніпра, дана позовні заява підлягає направленню до Заводського районного суду міста Кам`янського за підсудністю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 31, ч. 2 ст. 31, ст. 32, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Заводському районному судові міста Кам`янського (місцезнаходження за адресою: 51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, буд. 5).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: