КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 355/913/23 Головуючий у суді І інстанції Чальцева Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 01 березня 2023 року він прибирав територію навколо та поблизу свого домоволодіння. Спочатку він позбирав та вивіз сміття, а потім почав здійснювати випилку кущів та порослі молодих дикоростучих дерев. В цей час до нього під`їхав односелець - ОСОБА_1 і почав пред`являти претензії з цього приводу, принижуючи його честь та достоїнство. При цьому ОСОБА_1 відібрав господарського возика і бензопилу та викликав наряд поліції.

По приїзду групи поліцейських у складі старшого інспектора СРПП ВП № 1 Броварського РУП Германової Л.О., поліцейського СРПП ВП № 1 Броварського РУП Останця І.О. та ДОП ВП № 1 Броварського РУП Велікдуса С.О. з`ясувалося, що в його діях нічого протизаконного немає. Незважаючи на це, відповідач в присутності вказаних поліцейських розбив об дерево його бензопилу та порізав колеса возика, покинув їх і поїхав.

13 березня 2023 року позивач взяв свою пошкоджену бензопилу і вирушив до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в смт. Баришівці (ФОП ОСОБА_3 ) з метою їй відремонтувати. Однак на місці з`ясувалося, що бензопила через її пошкодження відновленню не підлягає, про що було складено акт дефектації. Зважаючи на це, позивач був змушений придбати нову бензопилу, за яку сплатив 5 299 гривень. Також він був змушений придбати нові колеса до свого господарського возика, за які сплатив 1 700 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, який просив задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на його користь завдану майнову шкоду на загальну суму 6 999 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 6 999 гривень та сплачений судовий збір в сумі 1 103,60 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами факт пошкодження відповідачем майна позивача, зокрема, бензопили та коліс від господарського возика. Вищевказані пошкодження сталися з вини відповідача і такі обставини не спростовані, а також визначено розмір завданих збитків, що становить 6 999 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, її узагальнені доводи та позиції інших учасників справи

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане судове рішення скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що саме внаслідок дій відповідача були спричинені пошкодження майна.

З долученого позивачем акту дефектацїї неможливо встановити яку саме бензопилу він нібито намагався відремонтувати. Ні працівниками поліції, ні будь-якими іншими особами на місці події не фіксувалася марка та модель бензопили, ступінь пошкодження тощо. Із самого акту дефектацїї вбачаються неспівмірні пошкодження приладу (72 %), зазначеним свідком ОСОБА_4 (лише тріщина корпусу). Відсутні будь-які докази, що це саме та бензопила, про яку йде мова у позовній заяві.

В свою чергу, товарний чек щодо нібито купівлі 05 квітня 2023 року двох коліс загальною вартістю 1 700 гривень взагалі не містить обов`язкових реквізитів та не дає змогу встановити ні факту продажу, ні продавця, ні покупця, ні місце, тобто не є беззаперечним доказом заподіяння шкоди на вказану суму.

Окрім того, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що два інші поліцейські ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), допитані в судових засіданнях, не змогли підтвердити пояснення позивача та факт нанесення відповідачем шкоди його майну.

Також суд безпідставно взяв до уваги долучений позивачем товарний чек від 30 березня 2023 року щодо вартості бензопили МS180 - 5 299 гривень, оскільки відсутні будь-які дані в матеріалах справи про марку нібито пошкодженої бензопили.

Відзив на апеляційну скаргу відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Позиція Київського апеляційного суду

За правилами частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши судді-доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

01 лютого 2023 року позивач ОСОБА_2 прибирав територію навколо свого домоволодіння, а відповідач ОСОБА_1 почав пред`являти претензії з приводу вирубки позивачем дерев. При цьому ОСОБА_1 відібрав у ОСОБА_2 господарського возика і бензопилу та викликав наряд поліції.

По приїзду групи поліцейських у складі старшого інспектора СРПП ВП № 1 Броварського РУП Германової Л.О., поліцейського СРПП ВП № 1 Броварського РУП Останця І.О. та ДОП ВП № 1 Броварського РУП Велікдуса С.О. з`ясувалося, що в діях позивача відсутній як склад адміністративного, так і кримінального правопорушення, що підтверджується відповідною довідкою від 25 лютого 2023 року за підписом начальника сектору превенції ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП у Київській області Рогач В. та ДОП відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУ НП у Київській області Велікдус С.

В подальшому, ОСОБА_1 в присутності вказаних працівників поліції розбив об дерево належну ОСОБА_2 бензопилу, порізав колеса возика, покинув їх і поїхав.

Згідно із актом дефектації № 1 від 13 березня 2023 року відновлення бензопили серії 826437616, рік випуску 08/2021, є недоцільним, оскільки пошкоджено 72 % комплектності приладу.

Відповідно до товарного чеку від 30 березня 2023 року, виданого ФОП ОСОБА_3 (Центр Мототехніки «Паша-Мото»), вартість бензопили МS 180 становить 5 299 гривень.

Згідно товарного чеку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05 квітня 2023 року вартість двох коліс 4х6 становить 1 700 гривень.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення на особу-правопорушника відповідальності за заподіяну майнову шкоду необхідна наявність складу цивільного правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина особи, яка завдала шкоду.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Загальними правилами відшкодування завданої особі недоговірної шкоди встановлено, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач надав суду докази неправомірних дій відповідача, які полягали в пошкодженні належного йому майна і ці докази були досліджені судом першої інстанції.

Обставини, за яких позивачу була заподіяна шкода відповідачем, суд встановив на підставі пояснень позивача та свідків.

З пояснень ОСОБА_2 , наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 в присутності працівників поліції розбив об дерево належну йому бензопилу, порізав колеса возика, покинув їх і поїхав.

Дані пояснення позивача, попри їх невизнання відповідачем, суд вважав цілком послідовними, зафіксованими як в ході проведення відповідної перевірки від 01 лютого 2023 року, так і в судовому засіданні, та підтверджуються дослідженими письмовими доказами і поясненнями свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 01 лютого 2023 року він знаходився на добовому чергуванні та виїздив на виклик щодо незаконної порубки дерев. Виклик було здійснено ОСОБА_7 , а на виклик виїхала слідчо-оперативна група, а також приїхав староста села ОСОБА_8 . На момент приїзду належна ОСОБА_2 бензопила знаходилась у багажнику автомобіля ОСОБА_7 . Доставши бензопилу помаранчево-сірого кольору, ОСОБА_7 вдарив її об дерево. Скільки разів ОСОБА_7 вдарив бензопилу об дерево, він не пам`ятає. Один удар був точно, він у цей момент стояв поруч з ОСОБА_7 . Від удару на бензопилі тріснув корпус. Чи були ще якісь пошкодження на бензопилі, він не пам`ятає. Під час інциденту були присутні працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Старости ОСОБА_8 на той момент ще не було на місті події. У той же день ОСОБА_2 написав відповідну заяву з приводу пошкодження його майна ОСОБА_7 .

Зазначені пояснення свідка ОСОБА_4 суд вважав такими, що цілком узгоджуються з поясненнями позивача ОСОБА_2 та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 , який підтвердив у судовому засіданні, що це саме він зафіксований на досліджуваному відеозапису, везе до свого автомобіля господарський возик, перевертає його до гори колесами, після чого достає зі свого автомобіля маленький ніж та ріже ним колеса на вищевказаному господарському возику. В подальшому, поводячи себе зухвало та певною мірою агресивно, ОСОБА_1 «стрибає» по металевій чаші перевернутого господарського возику і по його колесах, намагаючись їх пошкодити.

Вищевказані докази у їх сукупності давали суду першої інстанції обґрунтовані підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 було дійсно заподіяно шкоду майну ОСОБА_2 , а саме бензопилі та господарському возику.

Суд із правомірною критичністю поставився до показань відповідача в частині невизнання своєї провини, розцінюючи їх виключно як позицію захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Зазначені вище обставини, встановлені судом першої інстанції, доводами апеляційної скарги не спростовані.

Посилання відповідача щодо недоведеності розміру заподіяної майнової шкоди є голослівними.

До матеріалів справи приєднаний диск з відеозаписом та фото. На фото зафіксована бензопила помаранчевого кольору STIHL модель MS 180 з пошкодженим корпусом.

Також позивач надав суду докази набуття пили такої же моделі 30 березня 2022 року за 5 299 гривень (а.с. 9).

Крім того, матеріали справи містять докази придбання позивачем двох коліс до возика за 1 700 гривень (а.с. 10).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Доводи відповідача про те, що товарний чек не містить даних, хто саме продав позивачу колеса, є необґрунтованими. На товарному чеку стоїть штамп Магазину «Кріплення» смт. Баришівка, але фарба на штампі вицвіла, а тому візуально погано сприймається. Проте ця обставина не може бути підставою для відмови у стягненні із відповідача вартості коліс, які ним були показово порізані, що зафіксовано на відеозапису відповідної події.

Отже, твердження апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення відповідачем діючого законодавства, незгоди з рішенням суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які відповідно до вимог статті 376 ЦПК України могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Приймаючи рішення, колегія суддів враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції по суті спору визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги відповідача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов цілком законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року у даній справі - без змін.

У такому разі розподіл судових витрат відповідача, понесених в суді апеляційної інстанції, не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.

З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: К.П. Приходько

Д.О. Таргоній