Справа № 183/9592/13-ц
№ 4-с/183/39/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (боржник) на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового Олександра Віталійовича, заінтересована особа ОСОБА_2 (стягувач),

в с т а н о в и в:

31.10.2025 ОСОБА_1 (боржник) звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового Олександра Віталійовича, заінтересована особа ОСОБА_2 (стягувач).

На обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався на те, що 24.02.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/9592/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

У відповідності до рішення суду, з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 р. було видано виконавчий лист від 01.04.2013 р. № 183/9592/13-ц та пред`явлений стягувачем до примусового виконання.

23.10.2025 р. старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яровим О.В. винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 44 947,20 грн.

Заявник зазначає, що вважає скаргу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з наступного.

Станом на день звернення його, як боржника з зазначеною скаргою, в провадженні державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 49479511, яке відкрите на підставі виконавчого листа від 01.04.2013 р. № 183/9592/13-ц, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 зазначає, що не будучи ознайомленим з тим, що відносно нього відкрите виконавче провадження, з метою виконання батьківських обов`язків, з 01.01.2014 по 24.03.2024 ним у добровільному порядку сплачувалися аліменти на утримання дитини, грошові кошти перераховувалися на банківський рахунок стягувача аліментів.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 49479511 він звернувся до державного виконавця з заявою про перерахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів та видачу уточненого розрахунку заборгованості.

26.08.2024 державним виконавцем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 р. у якому державним виконавцем не були враховані суми аліментів, які були сплачені стягувану у добровільному порядку.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 було задоволено його скаргу, відповідно до якої зобов`язано державного виконавця провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених боржником ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 57 310,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.08.2025 р. ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 було залишено без змін.

Суми аліментів, які сплачені ним, як боржником за період з 01.01.2014 по 24.03.2024 були враховані державним виконавцем у виконавчому провадженні № 49479511.

Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що складено старшим державним виконавцем Яровим О.В. 23.10.2025 р., станом на 01.10.2025 р. після сплати суми аліментів боржником, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 89 894,41 грн.

ОСОБА_1 зазначає у скарзі, що 16.10.2025 ним здійснено сплату заборгованості по аліментам у розмірі 89 894,40 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.357371329.1.

У той же день, 16.10.2025 ним було здійснено оплату виконавчого збору в сумі 18 292,43 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.357380509.1

17.10.2025 органи Казначейства з використанням програмного забезпечення сформовано виписки з депозитного рахунку Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та передано посадовим особам зазначеного органу державної виконавчої служби.

У той же час, 23.10.2025 р. йому, як боржнику у виконавчому провадженні було вручено постанову старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового О.В. від 23.10.2025 р. про накладення штрафу на боржника у розмірі 44 947,20 грн.

У державного виконавця не було підстав, визначених законодавством України, для винесення постанови про накладення штрафу на боржника, оскільки станом на день винесення постанови була відсутня будь-яка заборгованість зі сплати аліментів та інших платежів.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просив у скарзі:

-визнати дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового Олександра Віталійовича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 23.10.2025 у виконавчому провадженні № 49479511 неправомірними;

-скасувати постанову про накладення штрафу від 23.10.2025, винесену старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яровим Олександром Віталійовичем у виконавчому провадженні № 49479511 про накладення на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.05.2013 р., місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) штрафу у розмірі 44 947,20 грн.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Дорошенко С.О. звернувся до суду з заявою, у відповідності до якої просив суд розглядати скаргу за його відсутності та відсутності заявника, просив задовольнити скаргу.

Старший державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яровий О.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання.

Розглянувши скаргу, надані заявником письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль, де сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, що відповідає приписам ст. 447 ЦПК України.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, 1. Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. 2. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Статтею 447-1. ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно п. а ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Приписами ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено державним виконавцем 23.10.2025 р., а заявник ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до суду 31.10.2025, тобто у строки, визначені п. а ч.1, ч.2 ст. 449 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24.02.2014 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/9592/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду від 24.02.2014 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист від 01.04.2013 р. № 183/9592/13-ц, виданий на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2014 р. перебуває на примусовому виконанні Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавче провадження № 49479511.

Встановлено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 було задоволено скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якої зобов`язано державного виконавця провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених боржником ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 57 310,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.08.2025 р. ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2025 було залишено без змін.

Встановлено, що суми аліментів, які сплачені ОСОБА_1 , як боржником за період з 01.01.2014 по 24.03.2024 були враховані державним виконавцем у виконавчому провадженні № 49479511.

26.08.2024 державним виконавцем складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 02.09.2024 р. у якому державним виконавцем не були враховані суми аліментів, які були сплачені стягувану у добровільному порядку.

Згідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що складено старшим державним виконавцем Яровим О.В. 23.10.2025 р., станом на 01.10.2025 р. після сплати суми аліментів боржником, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 89 894,41 грн.

16.10.2025 ОСОБА_1 здійснено сплату заборгованості по аліментам у розмірі 89 894,40 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.357371329.1.

16.10.2025 ОСОБА_1 було здійснено оплату виконавчого збору в сумі 18 292,43 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.357380509.1

17.10.2025 органами Казначейства з використанням програмного забезпечення сформовано виписку з депозитного рахунку Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, відповідно до яких зараховано суми, сплачені ОСОБА_1 .

Встановлено, що 23.10.2025 р. старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яровим О.В. винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 44 947,20 грн.

Згідно до постанови державного виконавця від 23.10.2025, постанову обґрунтовано тим, що у відповідності до ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. 11.11.2015 пред`явлено до виконання виконавчий лист № 183/9592/13-ц, виданий 01.04.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Постановою від 16.11.2015 відкрите виконавче провадження № 49479511 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. З дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 станом на 01.10.є2025 утворилася заборгованість зі сплати аліментів 89 894,40 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Як зазначалося вище, у відповідності до ст. 447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 447-1. ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, провадження № 14-580цс19, зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У той же час, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012, провадження № 14-37цс21, викладено правовий висновок, відповідно до якого, скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного суду від 08.02.2023 у справі № 338/966/20.

Таким чином, скаргу належить розглядати за правилами цивільного судочинства України.

Згідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012, дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що у державного виконавця на час винесення постанови про накладення штрафу не було підстав, визначених законодавством України, для винесення постанови про накладення штрафу на боржника, оскільки на час винесення постанови про накладення штрафу, боржником у виконавчому провадженні сплачені всі належні платежі та була відсутня будь-яка заборгованість зі сплати аліментів.

У відповідності до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим, дії державного виконавця належить визнати неправомірними та скасувати оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 (боржник) на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового Олександра Віталійовича, заінтересована особа ОСОБА_2 (стягувач) задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ярового Олександра Віталійовича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 23.10.2025 у виконавчому провадженні № 49479511.

Скасувати постанову про накладення штрафу від 23.10.2025, винесену старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Яровим Олександром Віталійовичем у виконавчому провадженні № 49479511 про накладення на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.05.2013 р., місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) штрафу у розмірі 44 947,20 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 21 листопада 2025 року

Суддя Д.І. Городецький