Провадження № 2/484/1531/25
Справа № 484/3343/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Шикері І.А.

за участю секретаря судового засідання Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.08.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 406676853, згідно якого відповідач отримала кредит, у розмірі 6100 грн., зі сплатою відсотків, на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, який було неодноразово продовжено додатковими угодами від 28.11.2019; 31.12.2020; 31.12.2021; 31.12.2022; 31.12.2023 у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в т.ч. і за кредитом відповідачки № 406676853 від 29.08.2022.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» перейшло право вимоги до боржників, зокрема по договору № 406676853 від 29.08.2022.

В подальшому, в зв`язку з укладенням 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» договору факторингу № 29/05//25-Е, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 406676853 від 29.08.2022, перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС».

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29127,73 грн., з яких: 6099,80 грн. - сума заборгованості за кредитом; 23027,93 грн. - сума заборгованості за несплаченими відсотками.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора, в зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка та її представник адвокат Філатов І.Л. в судове засідання не з`явились, проте від представника відповідачки до суду надійшов відзив у якому адвокат заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись зокрема на те, що заявлені позивачем суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору, оскільки строк кредитування з 29.08.2022 становив 30 днів, тому з 30.09.2022 припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі. Отже, з відповідачки слід стягнути тіло кредиту, в сумі 6099,80 грн. та 3843 грн. процентів. Крім того зазначив, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували перерахування кредитних коштів відповідачці. Також, беручи до уваги виконану адвокатом роботу та критерії реальності адвокатських витрат, а також розумність їх розміру, вважав, що заявлений позивачем розмір витрати на правничу допомогу у 7000 грн., є завищеним.

У відповіді на відзив ТОВ «ФК «ЕЙС» серед іншого зазначило, що позивачем підтверджено перерахування кредитних коштів платіжним дорученням, яке оформлено відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», надано розрахунки, створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», які підпадають під ч.2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити для первинних документів. Підписавши договір, позичальник погодилася в тому числі й щодо продовження строку кредитування до повного виконання зобов`язання. В той же час, відповідачка та її представник доказів протилежного не надали, а отже підтвердили факт укладення кредитного договору та наявність кредитної заборгованості. Щодо нарахування відсотків вказало, що відповідачка підписавши кредитний договір повністю погодилась з його умовами, зокрема погодила, що проценти, нараховані після закінчення строку кредитування, визначеного п.1.2 Договору, є процентами в розумінні ст. 625 ЦК України. Таким чином, нарахування відсотків поділялось на 2 періоди, а саме у відповідності до ст.1048 ЦК України та у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України. Також позивач вважає дійсними витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., оскільки вони підтверджені Актом прийому-передачі наданих послуг у якому зазначено кількість витрачених адвокатом годин та суму гонорару за кожну послугу.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов таких висновків.

29.08.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 406676853, за умовами якого кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на суму 6100 грн зі сплатою процентів за користування коштами.

Згідно з п.8.3 договору за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним (п.8.4 Договору).

У пункті 11.1 сторони передбачили, що строк дії договору становить п`ять років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

У пункті 7.1 договору сторони визначили, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 28.09.2022.

Положеннями п. 9.1.1.2 Договору передбачено, що кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

У п. 9.1.1.7 сторони передбачили, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника.

Пунктом 9.2.1.5 договору визначено, що протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позичальник має право відмовитися від договору, розірвати чи припинити договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку він зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до кількості днів користування. Про намір відмовитися від договору, розірвати чи припинити договір, позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів).

Зміст договору свідчить, що сторонами було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Вказаний договір був підписаний електронними підписами сторін, зокрема, ОСОБА_1 підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV537TW.

Виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку щодо надання грошових коштів ОСОБА_1 в сумі 6100 грн. підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» про зарахування коштів на її банківську картку (а.с.147).

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» строком на один рік договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» (надалі Фактор) права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених договором. Разом з правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимоги є самостійним Додатком та не змінює попередній. Право вимоги переходить до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги. Підписанням Реєстру права вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги.

Додатковими угодами строк дії цього договору було продовжено до 31 грудня 2024 року.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 205 від 29.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 на суму 29127,73 грн.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги переходить до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Онлайн Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 на суму 29127,73 грн.

29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язалася відступити ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №18 є невід`ємною частиною договору.

Також умовами зазначеного договору сторони передбачили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників б/н від 29.05.2025 до договору факторингу №29/05/25-Е та акта прийому-передачі реєстру боржників від цієї ж дати до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки на суму 29127,73 грн.

Згідно з випискою з особового рахунку ОСОБА_1 , наданої позивачем, станом на 05.06.2025 утворилася заборгованість за кредитним договором, в сумі 29127,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 6099,80 грн та заборгованості за відсотками у сумі 2327,93 грн.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно з статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).

В силу частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належними та допустимими доказами у справі позивач довів виконання кредитором умов договору щодо надання відповідачці кредитних коштів та невиконання останньою зобов`язань з повернення кредитних коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитними коштами, що є підставою для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором на користь позивача у сумі 29127,72 грн., в зв`язку чим, позов підлягає задоволенню.

Усі заперечення відповідачки та її представника щодо позовних вимог та неправомірного нарахування відсотків, спростовуються матеріалами справи та умовами договору кредитної лінії, зокрема п.11.1.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, слід покласти на відповідачку.

Також, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., які підтверджується: договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 року, додатковою угодою №6 до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, актом прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025.

На підставі наведеного та керуючись, ст.ст.258,259,263-265, 274-279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", заборгованість за кредитним договором від 29.08.2022 № 406676853, яка складається з: заборгованості за кредитом, в сумі 6099,80 грн та заборгованості за відсотками у сумі 2327,93 грн., а всього стягнути 29127 (двадцять дев`ять тисяч сто двадцять сім ) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422 (двох тисяч чотирьохсот двадцяти двох)грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 7000 (семи тисяч) грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.12.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» , місце знаходження: місто Київ Харківське шосе будинок 19 офіс 2005.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: адвокат Філатов Іван Леонідович, вул. Толстого, 5/44, м. Первомайськ Миколаївської області.

Суддя: І.А.ШИКЕРЯ