Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (далі ТОВ «ФК «Гелексі») звернулося до Оржицького районного суду Полтавської області з вказаним позовом.

У позовній заяві вказано, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 укладено договір позики №69032 від 13.04.2019 в електронній формі. На підставі вказаного договору відповідачу було надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.

Позивач вказує відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 25104,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20104,5 грн., заборгованість за процентами та комісії за користування позикою.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 25104,5 грн., стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2423,00 грн. та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі, справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідач немає заборгованості і не може мати її перед позивачем тому, що не отримувала кредиту, не укладала договору, не підписувала такого договору, ні власним підписом, ні електронним підписом, ні будь-яким іншим засобом. На думку представника відповідача позивачем не надано будь-яких доказів про укладення договору з відповідачем. Також, як вказує представник, відповідач не отримувала будь-яких повідомлень про наявність у неї боргу від позивача.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему відповідає нормам законів України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні довірчі послуги».

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.04.2019 між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 69032, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. Згідно умов договору строк на який надається позика до 12.05.2019. Договором передбачена плата за користування позикою у вигляді процентів (процентна ставка складає 0,01% в день від поточного залишку позики), комісії, яка складає 1,4% в день від початкового розміру позики. Нарахування процентів та комісії за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою (а.с. 6-10, 14-16).

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором позики № 69032 від 13.04.2019, вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 25104,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20104,5 грн., заборгованість за процентами та комісії за користування позикою (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.

У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України).

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості за договором позики, оскільки він узгоджується з наявними матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Відповідач не виконує умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість, тому у є підстави для задоволення позову.

Суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача про те, що відповідач не отримувала кредиту, не укладала договору, не підписувала такого договору ні власним підписом, ні електронним підписом, ні будь-яким іншим засобом. Це твердження спростовується дослідженими судом доказами у справі, відповідно до яких між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 укладено договір позики №69032 від 13.04.2019 в електронній формі. Факт перерахування позивачем відповідних коштів відповідачеві підтверджується змістом офіційного листа директора ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 01.09.2025 (а.с. 16). Твердження сторони відповідача про те, що відповідач не отримувала будь-яких повідомлень про наявність у неї боргу від позивача, не спростовує факту отримання відповідачем коштів від позивача та не впливає на необхідність погасити відповідну заборгованість.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Судом досліджено акт № 69032 наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, датований 01.09.2025 (а.с. 13), довіреність від 09.07.2025 (а.с. 17), договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025 (а.с. 18), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 22). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 5000 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 610, 611, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, ) заборгованість за договором позики у сумі 25104 (двадцять п`ять тисяч сто чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 22.12.2025.

Суддя