Справа № 550/1394/25
Провадження № 2/550/643/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінпром маркет» (далі також позивач) до ОСОБА_1 (далі також відповідачка) про стягнення заборгованості за договоромпозики № 6278579 від 05.03.2020 на загальну суму -9 830,00 грн. основного боргу, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. та на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.03.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачкою було укладено договір позики № 6278579 (далі також Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці кредит в сумі 5 000,00 грн. строком на 14 днів, стандартна процентна ставка 1,6% в день, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

На підставі ряду договорів факторингуправо вимоги за вказаним Кредитним договором перейшло до позивача.

Відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором не виконала, кредит не повернула, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки -9 830,00 грн. заборгованості з основного боргу за Кредитним договором, а також судові витрати.

Крім того, позовна заява містить клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк», а саме інформацію щодо належності ОСОБА_1 картки рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 05.03.2020 по 08.03.2020. Клопотання обґрунтоване неможливістю позивачем самостійно отримати у банку зазначену інформацію, оскільки вона складає банківську таємницю.

Ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

28.11.2025 надійшов відзив відповідачки на позовну заяву, в якому остання проти позову заперечила та просила у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві, зокрема за відсутністю доказів перерахування суми кредиту відповідачці (а.с.75-91).

11.12.2025 засобами електронного суду надійшла заява позивача про прийняття до розгляду позовної заяви в новій редакції. Згідно з доданою до вказаної заяви позовною заявою в новій редакції просив стягнути з відповідачки 13 530,00 грн. заборгованості за договором позики № 6278579 від 05.03.2020, з яких 5 000,00 грн. основний борг та 8 530,00 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати.

Розглянувши вказану заяву, суд доходить висновку про залишення її без розгляду з наступних підстав.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України не передбачено такої процесуальної дії як «подання позовної заяви в новій редакції».

Зі змісту позовної заяви в новій редакції вбачається, що це одночасно заява про збільшення позовних вимог та зміну предмета позову, оскільки в порівнянні з первісно поданою позовною заявою містить окрім вимоги про стягнення основного боргу в сумі 5000,00 грн. (в первісній позовній заяві -9 830,00 («мінус» дев`ять тисяч вісімсот тридцять) грн.,також вимогу про стягнення відсотків (процентів за користування кредитом) в сумі 8 530,00 грн.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 04.11.2025 постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), заява позивача від 11.12.2025 подана з пропущенням строку для її подання, яких закінчився 04.12.2025.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, подану позивачем 11.12.2025 позовну заяву ТОВ «Фінпром маркет» в новій редакції (заяву про збільшення позовних вимог та зміну предмета позову) суд залишає без розгляду.

Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.

З урахуванням викладеного,розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у матеріалах справи доказами, суддійшов висновку про відмову в позові з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою 05.03.2020 укладено договір позики № 6278579,згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачці кредит у розмірі 5 000,00 грн на строк 14 днів, процентна ставка 1,6% в день, відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитому терміни, встановлені договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, Кредитний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.

Пунктом 2Кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 14 днів, дата повернення 19.03.2020, базовапроцентна ставка складає 1,6% в день.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконаву повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 07.10.2025 та копією платіжної інструкції ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 07.10.2025 (а.с.18, 19).

На підставі договору факторингу № 2106 від 21.06.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»і ТОВ «Фінансова компанія управління активами», згідно з Реєстром прав вимоги № 1 до нього (а.с. 29 зворот 35 зворот) право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором перейшло до останнього.

На підставі договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами`і позивачем, згідно з Реєстром боржників до нього (а.с. 37-44) право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором перейшло до позивача.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, на підтвердження розміру заборгованості відповідачки позивачем надано розрахунок заборгованості за договором позики № 6278579 від 05.03.2020 за період 05.03.2020- 15.10.2025 (а.с. 5 8 зворот), згідно з яким загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає -9 830,00 грн., тобто сума з від`ємним значенням.

З наведеного вбачається відсутність заборгованості відповідачки перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено за допомогою належних та достовірних доказів наявності у відповідачки невиконаного зобов`язання перед позивачем.

Враховуючи наведене, в позові належить відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом даної справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 514, 525, 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Литвин