Провадження №4-с/748/5/25
Єдиний унікальний № 748/3902/25
У Х В А Л А

18 грудня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

за участю представника скаржника Добрицької В.С.

представників Чернігівського ВДВС Афісової Т.В., Мехед К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» на бездіяльність державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед Карини Дмитрівни,

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» Кошелев Д.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед Карини Дмитрівни, у якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед К.Д. щодо невчинення дій із закінчення виконавчого провадження № 79570963 та зобов`язати державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед Карину Дмитрівну винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 79570963 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

11 грудня 2025 року від в.о. начальника відділу Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Афісової Т.В. надійшли письмові заперечення, у якому просить відмовити у задоволенні скарги, зазначає, що акт повернення земельної ділянки, наданий ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ», не підтверджує повернення земельної ділянки, оскільки законодавством встановлено спеціальний порядок припинення права оренди, яке наразі реєстровано в реєстрі речових прав за боржником. Крім того, 01 грудня 2025 року до Відділу надійшла заява від стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, у якій вона одночасно зазначила, що рішення суду залишається невиконаним. У зв`язку з чим 02 грудня 2025 року виконавче провадження №79570963 завершено за пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу.

11 грудня 2025 року від представника скаржника Кошелева Д.В. надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначає, що жодна норма закону або підзаконного нормативного акта не зобов`язує орендаря земельної ділянки повертати орендодавцю земельну ділянку шляхом звернення до державного реєстратора із заявою про припинення права оренди землі. Орендодавець, як власник земельної ділянки, має необмежене право самостійно припинити право оренди у випадку, коли строк дії договору оренди землі закінчився. Тому, стягувач на підставі отриманої копії рішення суду має законну можливість самостійно задовольнити свій інтерес щодо реєстрації припинення за боржником права оренди на земельну ділянку.

Представник ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» Добрицька В.С. у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у скарзі, та просила їх задовольнити.

Головний державний виконавець Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед К.Д. та в.о. начальника відділу ДВС Афісова Т.В. у судовому засіданні заперечували у задоволенні скарги, посилаючись на правомірність дій головного державного виконавця та відсутність на даний час відкритого виконавчого провадження у провадженні державного виконавця.

Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги прийшов до такого висновку.

Чернігівським районним судом Чернігівської області 10 листопада 2025 року видано виконавчий лист у справі №748/1054/25, провадження №2/748/651/25, стягувач ОСОБА_1 , відповідно до якого зобов`язано боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0300 га, кадастровий номер :03:000:0332, розташовану на території Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Постановою державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед Кариною Дмитрівною від 12 листопада 2025 року відкрито виконавче провадження № 79570963 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 26).

13 листопада 2025 року від ТОВ «АГРОФІРМА «Іванівка АГ» на електронну адресу Чернігівськоговідділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області

Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) надійшла заява про фактичне виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, на підтвердження чого надано акт повернення земельної ділянки стягувачу ОСОБА_1 , у якому відсутній підпис стягувача.

26 листопада 2025 року від ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» надійшла заява про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його фактичним виконанням, до якої було додано копію акта з підписами сторін,відповідно до якого 31 жовтня 2025 року ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» повернула ОСОБА_1 земельну ділянку, тому просили винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 79570963 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду у справі № 748/1054/25 до відкриття виконавчого провадження № 79570963 (а.с. 11).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21 листопада 2025 року, зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ», речове право: 9899314.

01 грудня 2025 року до Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від представника стягувача Кульгейко Л.Ю. надійшла заява про повернення виконавчого документа.

На підставі цієї заяви, 02 грудня 2025 року державним виконавцем Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед К.Д. у виконавчому провадженні № 79570963 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином станом на час розгляду справи спірне виконавче провадження не перебуває на виконанні у Чернігівському ВДВС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусове виконання рішень в Україні покладається в тому числі і на Державну виконавчу службу (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно достатті 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підставою для задоволення скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за змістомст. 451 ЦПК Україниє сукупність таких складових, як встановлена судом неправомірність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця і порушення права сторони виконавчого провадження цими рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

За вище вказаним виконавчим документом боржника зобов`язано повернути стягувачу земельну ділянку.

Таким чином, розв`язуючи цю скаргу, суд повинен перш за все встановити, чи відповідають вимогам законодавства прийняті державним виконавцем під час здійснення вказаного провадження рішення та виконавчі дії.

Відповідно до ст.2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень «є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 921/613/17-2/17 зазначив, що закон пов`язує виникнення права оренди земельної ділянки з моментом державної реєстрації цього речового права, а з моменту реєстрації припинення речового права оренди земельна ділянка вважається повернутою (пункт 9.34).

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 663/1651/21 (№ 61-18805св21): «Оскільки у справі, що переглядається, на момент звернення до суду з позовом, а також на момент розгляду справи судами право оренди СТВО "Заповіт Ілліча" було зареєстрованим у відповідному реєстрі, відомості про припинення права оренди землі внесені до цього реєстру не були, тому обґрунтованим є висновок про те, що земельна ділянка вважається юридично неповернутою її власникові, а збереження відомостей у державному реєстрі про державну реєстрацію права оренди СТОВ "Заповіт Ілліча" є порушенням прав власника на розпорядження своїм майном.»

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 03 червня 2020 року у справі № 282/773/18-ц (провадження № 61- 14214св19), від 17 липня 2020 року у справі № 282/774/18 (провадження № 61- 14187св19), від 20 січня 2021 року у справі № 282/1732/18 (провадження № 61-16378c619).

Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Згідно п.9 ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження № 14-49цс22) зроблений такий правовий висновок: «Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.»

Таким чином акт повернення земельної ділянки не підтверджує повернення земельної ділянки, тому що законодавством встановлено спеціальний порядок для повернення земельної ділянки шляхом припинення права оренди, яке зареєстровано наразі в реєстрі речових прав за боржником.

Крім того, підписаний акт не є підставою для зміни інформації про зареєстроване право оренди в реєстрі речових прав, оскільки підставою для припинення права оренди є лише рішення суду.

Стягувач ОСОБА_1 обрала спосіб примусового виконання рішення суду відповідачем шляхом пред`явлення виконавчого листа до відділу ДВС, а отже саме боржник повинен належним чином виконати рішення суду, яке встапило в законну силу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Оскільки боржником не було вжито всіх заходів, визначених ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо припинення права оренди на земельну ділянку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2025, то у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд вважає дії державного виконавця Мехед К.Д. при виконанні спірного виконавчого провадження є правомірними, та здійсненими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, 02 грудня 2025 року виконавче провадження №79570963 завершено за пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ повернуто стягувачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 451, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванівка АГ» у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мехед Карини Дмитрівни.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хоменко Л.В.