Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступне.

02 квітня 2023 року укладено договір позики № 78294894 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 03 липня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 034-030723, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги № 05/09/23 від 05.09.2023 до договору факторингу № 034-030723 від 03.07.2023, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 45 840,00 грн, з яких:

заборгованість за основною сумою боргу 12 000,00 грн;

заборгованість за відсотками 33 840,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 78294894 від 02.04.2023 в сумі 45 840,00 грн, а також судові витрати.

1.2. Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 31.03.2025 у цивільній справі №707/680/25 було задоволено позовні вимоги позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики № 78294894 від 02.04.2023 в розмірі 45 840,00 грн, а також судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

1.3. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.11.2025 заочне рішення від 31.03.2025 було скасовано, справу було призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

1.4. 01 грудня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Стратілатова К.Г. надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує про те, що відповідач визнає вимогу позивача про стягнення 12 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту; частково визнає вимогу позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2 640,00 грн; у задоволенні решти позовних вимог, а саме - стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 31 200,00 грн просить відмовити.

1.5. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими.

Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутністю представника.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача, підтримує заперечення викладені у відзиві на позовну заяву.

1.6. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «Сіроко Фінанс», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. 02 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78294894, який підписаний 02 квітня 2023 року об 12:54 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором - qmxp6xDH02.

Відповідно до п. 1. договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2. договору позики, умови надання позики є наступними: сума позики 12 000,00 грн; строк позики 30 днів; процентна ставка (базова) за день 2,5 % (фіксована); дата надання позики 02.04.2023; знижена процентна ставка 1 % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 % (не застосовується в період карантину); орієнтовна реальна процентна ставка 2333,95 %; орієнтовна загальна вартість позики 15 600,00 грн.

Відповідно до п. 3. договору позики, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 4. договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Відповідно до п. 6. договору позики, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» №39172/47.1 від 30.12.2024 вказано про успішність перерахування коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 02.04.2023 в сумі 12 000,00 грн на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 .

2.2. 03.07.2023 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 034-030723, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати права вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором строк.

Згідно з п. 2.1.3 зазначеного договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 05/09/23 від 05.09.2023 до договору факторингу № 034-030723 від 03.07.2023 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 78294894.

2.3. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №78294894 від 02.04.2023 станом на 05.09.2023 заборгованість відповідача у загальній сумі становить 45 840,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12 000,00 грн; заборгованість за відсотками 33 840,00 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

3.2. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг платіжних інструментів - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі.

Загальні вимоги Національного банку України до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням встановлені Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164.

Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 291/1352/20 вказано, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

3.3. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

3.4. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…».

3.5. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником).

4.2. Щодо укладення договору суд зазначає наступне.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (стаття 3 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.

Відповідач, підписавши кредитний договір та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (графіку розрахунків (платежів).

Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження фінансового стану, тощо кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за кредитом.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 02 квітня 2023 року договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78294894 в електронній формі відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Суд також враховує, що, підписавши договір, ОСОБА_1 підтвердив те, що до укладення договору ознайомився із його змістом і правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством, що забезпечує його (позичальника) вірне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Враховуючи принцип свободи договору, визначений у статті 627 ЦК України, суд звертає увагу, що відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість він погодив такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.

Також, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_1 мав право відмовитися в односторонньому порядку від кредитного договору, що прямо передбачено як ЗУ «Про споживче кредитування», так і п. 8. договору, проте таких дій протягом 14 календарних днів з дня укладення договору не вчинив.

З огляду на зазначене, суд вважає, що в діях ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відсутні порушення вимог чинного законодавства, в тому числі й ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки перед укладенням договору товариством не було вчинено дій стосовно введення в оману позичальника щодо істотних умов договору та надано відповідачу інформацію щодо обов`язкових для нього умов договору.

При цьому волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить про те, що особа, яка погоджується укласти договір, отримав всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору.

Таким чином, ОСОБА_1 надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, фактично погодився із розміром процентів, а отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від нього без пояснення причин, повернувши кредитодавцю кредитні кошти та сплативши проценти за користування кредитом з дня його одержання, до дня його повернення за ставкою, яка діяла під час фактичного користування кредитом.

Сторона відповідача не заперечує факт укладення договору та отримання кредитних коштів.

Відтак, стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 12 000,00 грн є обґрунтованим.

4.3. Щодо нарахованих відсотків за кредитним договором суд зазначає наступне.

02 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78294894. За умовами договору відповідачу надано позику у сумі 12 000,00 грн, строком на 30 днів, дата повернення позики - 02.05.2023.

Як зазначено у розрахунку, складеному представником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 05.09.2023, ОСОБА_1 в період з 02.04.2023 по 09.05.2023 нараховувались відсотки в розмірі по 120,00 грн, надалі нараховувались відсотки в розмірі по 300,00 грн.

З огляду на викладені вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 78294894 від 02.04.2023 розраховуються до 09.05.2023.

Представником позивача надано розрахунок заборгованості за договором № 78294894 від 02.04.2023 за період з 10.05.2023 08.08.2023, тобто за період, коли не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Водночас вимог щодо стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, жодного розрахунку за такими вимогами не подавав і не позбавлений можливості захистити своє право у випадку його порушення.

Суд звертає увагу, що звертаючись з вимогою про нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 33 840,00 грн ТОВ «Сіроко Фінанс» вказаний розмір належним чином не обґрунтовує, зазначаючи про право нараховувати такі відсотки до дня повного погашення заборгованості, та посилається виключно на виписку з особового рахунку за кредитним договором станом на 05.09.2023.

Посилання ж у кредитному договорі на те, що договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань (п. 5.6.), у силу принципу contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem) повинні тлумачиться проти того, хто їх написав (у даному випадку проти кредитора), у зв`язку з чим не змінюють правової природи цих процентів.

Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору та наводить власний розрахунок таких відсотків.

Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі (зокрема, відповідачу надано кредит у розмірі 12 000,00 грн на 30 днів; відсоткова ставка становить 1 % на день (п.п. 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору). Відтак, відсотки, котрі має сплачувати кредитодавцеві за день користування кредитними коштами з 02.04.2023 по 02.05.2023, становлять суму 3 600,00 грн (з розрахунку: 12 000,00 грн / 100 х 30), за 30 днів користування кредитними коштами. Як зазначено у розрахунках, складених представником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який є первісним кредитором, відповідач частково сплатив заборгованість за нарахованими відсотками, а саме - 22.04.2023 - 960,00 грн.

За наведеними розрахунками відповідач мав сплатити заборгованість у загальному розмірі 15 600,00 грн, з якої за відсотками в розмірі 3 600,00 грн та тілом кредиту - 12 000,00 грн, однак, враховуючи погашення відповідача за нарахованими відсотками (960,00 грн), з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14 640,00 грн (з розрахунку: 15 600,00 - 960,00).

4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 14 640,00 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Інша сума позовних вимог є необґрунтованою і у їх задоволенні слід відмовити.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 20.02.2025 про сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 31,94% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 967,14 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» заборгованість за договором позики № 78294894 від 02.04.2023 у розмірі 14 640,00 грн (чотирнадцять тисяч шістсот сорок гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» судовий збір у сумі 967,14 грн (дев`ятсот шістдесят сім гривень чотирнадцять копійок).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс», , адреса місцезнаходження: вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, офіс 510А.

Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя: Н. С. Волкова