Справа № 944/2338/21
Провадження №2/944/143/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона разом з відповідачем проживали у шлюбі, який був зареєстрований 10 листопада 2007 року у Виконавчому комітеті Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 17.

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021року шлюб з відповідачем розірвано.

За час шлюбу ними було придбане наступне майно: ліжко двоспальне дерев`яне+матрац двоспальний ортопедичний, приліжкові тумби - 2 шт., комод, пральна машина-автомат, меблі дитячої кімнати - дитяча стінка (шафи, стіл, книжкова поличка, односпальне ліжко, матрац, наматрацник), ноутбук, телевізор LG, телевізор Samsиng, диван, журнальний столик-трансформер, стінка у вітальні ( нерозбірна), шафа-купе з прихожою (не розкладна), м`ясорубка, кухонний куток (дерев`яний) зі столом, стіл-книжка, меблі для кухні, шафи, мийка, кран, витяжка, холодильник, газова плита Indesit, шафа вмонтовані в нішу, пароварка, блендер, карнізи 4 шт., світильники 6шт. (500грн., 900,150,150,500,800), килими 3 шт. (4000грн., 1500, 800), тюлі (кухня-300грн., зал- 1500), штори (дитяча- 400грн.), штори, тюль (спальня-600), ролетта віконна (кухня), автомобіль марки «Тоуоtа Rаv -4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску. Дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки, добровільно вони не досягли домовленості щодо поділу даного майна, просить позовні вимоги задовольнити. Визнати спільним майном подружжя наступне майно: ліжко двоспальне дерев`яне+матрац двоспальний ортопедичний, приліжкові тумби - 2 шт., комод, пральна машина-автомат, меблі дитячої кімнати - дитяча стінка (шафи, стіл, книжкова поличка, односпальне ліжко, матрац, наматрацник), ноутбук, телевізор LG, телевізор Samsиng, диван, журнальний столик-трансформер, стінка у вітальні ( нерозбірна), шафа-купе з прихожою (не розкладна), м`ясорубка, кухонний куток (дерев`яний) зі столом, стіл-книжка, меблі для кухні, шафи, мийка, кран, витяжка, холодильник, газова плита Indesit, шафа вмонтовані в нішу, пароварка, блендер, карнізи 4 шт., світильники 6шт. (500грн., 900,150,150,500,800), килими 3 шт. (4000грн., 1500, 800), тюлі (кухня-300грн., зал- 1500), штори (дитяча- 400грн.), штори, тюль (спальня-600), ролетта віконна (кухня), автомобіль марки «Тоуоtа Rаv -4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_3 наступне майно: ліжко двоспальне дерев`яне, матрац двоспальний ортопедичний, приліжкові тумби - 2 шт, комод, пральну машинауавтомат, дитячу стінку (шафи, стіл, книжкову поличку, односпальне ліжко, матрац, наматрацник), ноутбук, телевізор LG, диван, пароварку, стіл-книжку (великий розкладний), світильники 2 шт, тюль, килим 1 шт, м`ясорубку, та стягнути з відповідача на її користь вартості автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску в розмірі 252 000гривень. Дане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

25.09.2021року представник відповідача адвокат Гринів Т.В. скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив заявлені позовні вимоги.

В обгрунтування відзиву позивачка покликається нате, що що за період перебування у шлюбі відповідачем було придбано автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску, однак до позовної заяви не додано жодного доказу про те, що дійсно такий належить на праві власності відповідачу.

Крім цього, позивачка просить грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля, в розмірі 252000грн., що є завищеною вартістю спірного автомобіля.

Звертає увагу суду на те, що зазначений автомобіль придбаний не за сімейні кошти та не в інтересах сім`ї.

Автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску був придбаний відповідачем в розстрочку у 2018 році в інтересах своєї матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_6 за кошти матері, які вона перераховувала на рахунки ОСОБА_4 .

Твердження позивачки про те, що автомобіль перебуває виключно у користуванні відповідача є таким, що вводить, суд в оману та дискредитує відповідача перед судом. Позивачці добре відомо що відповідач не мав коштів на придбання автомобіля та те що автомобіль, марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску був придбаний за кошти матері та в інтересах матері і батька відповідача (квитанції про перерахунок коштів додаються).

Згідно довідки про доходи виданої «Бюро Верітас Сертифікейшн Україна» відповідач за період з 19.09.2017 року по 31.12.2018 рік отримав 434130,30 гри.. Позивачка ОСОБА_3 на момент придбання автомобіля, не працювала, та доходу не отримувала.

На даний час автомобіль не належить відповідачу, оскільки такий був перереєстрований 13.06.2021 року. Під час перереєстрації вартість транспортного засобу становила 30000грн., що підтверджується довідкою Головного сервісного центру МВС у Львівській області.

В позові, позивач зазначає, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, не має іншого житла, це твердження позивачки не правдиве так як їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Щодо позовних вимог позивачки про поділ спільного майна подружжя в частині виділення у власність ОСОБА_3 ліжко двоспальне деревяне, матрац двоспальний ортопедичний, приліжкові тумби- 2 шт., комод, пральну машину автомат, дитячу стінку, ноутбук, телевізор LG, диван, пароварку, стіл- книжку, світильники 2 шт, тюль, килим 1шт, м`ясорубку, то відповідач не заперечує,в решті позовних просить відмовити.

Дана справа перебувала в провадженні судді Кондратьєвої Н.А.

На підставі розпорядження №772 від 03.12.2021року та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було розподілено 03.12.2021р. та передано судді Швед Н.П.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року матеріали цивільної справи прийнято до свого провадження.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2021рокув цивільній справі призначено підготовче судове засідання.

03.03.2022року представник позивача скерував на адресу суду заяву про позовних вимог, у яких просить витребувати у відповідача ОСОБА_4 договір купівлі-продажу автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску, який придбаний 2018 року.

Визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя майно вказане в Додатку №1.

Здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_3 наступне майно: ліжко двоспальне дерев`яне, матрац двоспальний ортопедичний, приліжкові тумби - 2 шт., комод, пральна машина - автомат, дитяча стінка (шафи, стіл, книжкова поличка, односпальне ліжко, матрац, наматрацник), ноутбук, телевізор «LG», диван, пароварка, стіл-книжка (великий розкладний), світильник 2 шт., тюль, килим 1 шт., м`ясорубка.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову| компенсацію за продаж автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску в розмірі 252 000 (двіст п`ятдесят дів тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

21.12.2022року представник позивача скерував на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, у яких просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову| компенсацію за продаж автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску в розмірі вартості транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Ухвалою від 28.03.2023року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, призначено автотоварознавчу експертизу, провадження у справі на час експертизи зупинено.

09.08.2023 року з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз на адресу суду скерований висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Тимощук О.І. позовні вимоги підтримав, за обставин викладених у позовній заяві. Крім цього, додатково пояснив, що автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску придбаний за спільні кошти подружжя. Позивачці взагалі невідомо було що відповідач автомобіль куплений за спільні кошти подружжя продав своєму батькові, на підставі договору-купівлі-продажу.Дозволу на продаж автомобіля позивач не давала. Цей правочин було вчинено таємно без згоди позивачки. Працюючи в 2017-2018рр в ПП"Комфорт-Сервіс" відповідач приховував реальні прибутки від позивачки, в той час як позивачка всі кошти вкладала в сім`ю,та сама займалася вихованням дитини, яка і на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні, що щере раз підтверджує те що майно є набуте за спільні кошти. Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову| компенсацію за продаж автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску в розмірі вартості транспортного засобу. Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., витрати за проведення експертизи, та судовий збір.

Відповідач в судовому засіданні 17.02.2025 позовні вимоги заперечив та пояснив, що вищевказаний автомобіль був придбаний в Європі в 2018році його знайомим на прохання його матері за 16000тисяч доларів США, оскільки його батько являється інвалідом 2 групи то автомобіль спочатку зареєстрували на нього, Всі митні платежі він оплатив протягом 2019року. 16000доларів США були передані його матір`ю із закордону протягом 2019року. З 2007по 26.01.2021 він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Перебуваючи у шлюбі вони б не змогли купити автомобіль, оскільки, не мали таких коштів. Позивачці про переоформлення автомобіля та укладення договору купівлі-продажу від 05.03.2021 між ним та батьком було відомо. Вартість даного транспортного засобу під час переоформлення станови 30000грн. Такий договір було укладено після розірвання шлюбу із позивачкою. Позивачка жодним чином не поповнювала бюджет сім`ї, вона займалася лише доглядом дитини.Нотаріальної згоди на переоформлення автомобіля позивачка не давала. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В подальшому відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Гринів Т.В. заявлені позовні вимоги заперечив, за обставин викладених у відзиві та пояснив що кошти на придбання вищевказаного автомобіля передавала відповідачу його мати ОСОБА_5 у 2019році, що підтверджується випискою про отримання міжнародних переказів. У позивачки та відповідача не було коштів під час подружнього життя для придбання автомобіля.Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 яке відбулося 17.02.2025року яка пояснила, що відповідач є її рідним сином. В період з 2017-2019 року вона працювала за кордоном в державі Ізраїль. Гроші вона передавала із-за кордону, в 2019,для того щоб купити автомобіль для себе та свого чоловіка. Коли був придбаний автомобіль та якої марки вона не пам`ятає. В неї та у її чоловіка посвідчення водія не має. Вони не обговорювали яку придбати марку автомобіля. На даний час куплений автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у користуванні сина, він її та чоловіка возить у лікарню. В переказах вона не зазначала призначення платежу. Ці кошти не надсилались для допомоги родині сина, а суто для того щоб купити автомобіль для її сім`ї. Всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст.3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 10 листопада 2007 року у Виконавчому комітеті Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 17.

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 09 липня 2009 року.

Під час спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі, у 2018році за суму 16тисяч доларів США був придбаний автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , який сторони використовували як спільне подружнє майно.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10 листопада 2007 року у Виконавчому комітеті Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 17 - розірвано.

Після розірвання шлюбу вищевказаний автомобіль використовував виключно відповідач.

05.03.2021 між відповідачем та його батьком було укладено договір купівлі продажу вищевказаного автомобіля, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем та його представником.Такий договір було укладено після розірвання шлюбу із позивачкою.

Згідно довідки ГСЦ МВС від 03.08.2021 вартість автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 який перереєстровано 13.06.2020 в ТСЦ №4647транспортного засобу під час переоформлення становить 30000грн.

05.08.2021 на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 заробітку платника аліментів, але не манше,50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожитковиих мінімумів для дитини відповідного віку.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єктів нерухомого майна щодо об"єктів нерухомого майна №263165780 від 25.06.2021року квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Згідно Відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно №23706073 від 20.06.2008року квартира АДРЕСА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 .

Як вбачається з довідки від 15.09.2021року №CR-0000001, виданої ТзОВ «БЮРО ВЕРІТАС СЕРТИФІКЕЙШН УКРАЇНА», ОСОБА_4 займає посаду провідного аудитора, дохід за період з 19.09.2017 по 31.12.2018 складає 434 130,30 грн.

Відповідно до довідки, виданої 15.10.2024року Філією «Львівське обласне управління» АТ Державний ощадний банк України» слідує що на ім`я ОСОБА_4 , надійшли міжнародні перекази у 2019 році, а саме, № НОМЕР_4 , сума - 5000 валюта - USD, країна відправки - Ізраїль, дата відправки - 05.02.2019, дата виплати - 08.02.2019, ПІП відправника - ВАТIN LYUBОМYRА (серія ЕR, №766911), ПІП отримана ВАТIG ВОGDAN (серія КА, № 848810), точка відправлення - КINGEОRGЕ1, точка виплати - ТВБВ №10013/03, філія Львівського обласного управління АТ 'Ощадбанк; № 1021793 сума-4300 валюта-1180, країна відправки - Ізраїль, дата відправки - 29.05.2019, дата виплати - 31.05.2019, ПІП відправника ВАТIN LYUBОМYRА (серія ЕR, № 766911), ПІП отримана ВАТIG ВОGDAN (серія КА, № 848810), точка відправлення Global money Тransfers, точка виплати - ТВБВ №10013/03, філія Львівського обласного управління АТ 'Ощадбанк; №WF287532715 сума - 5000 валюта - USD, країна відправки - Ізраїль, дата відправки - 16.07.2019, країна призначення - Україна, дата виплати - 18.07.2019, ПІП відправника ВАТIN LYUBОМYRА (серія ЕR, №766911), ПІП отримана ВАТIG ВОGDAN (серія КА, № 848810), точка відправлення СНАNGELEVІЕV, точка виплати - ТВБВ №10013/03, філія Львівського обласного управління АТ 'Ощадбанк; №WF290021902, сума - 3000 валюта - USD, країна відправки - Ізраїль, дата відправки - 05.08.2019, країна призначення - Україна, дата виплати - 13.08.2019, ПІП відправника ВАТIN LYUBОМYRА (серія ЕR, № 766911), ПІП отримана ВАТIG ВОGDAN (серія КА, № 848810), точка відправлення СНАNGELEVІЕV, точка виплати - ТВБВ №10013/03, філія Львівського обласного управління АТ 'Ощадбанк.

Суд відхиляє покликання відповідача та його представника нате що кошти на купівлю автомобіля були надані відповідачу свідком ОСОБА_8 , оскільки, вищевказаний автомобіль був придбаний у 2018році, що не заперечувалося сторонами під час судового розгляду справи, а кошти згідно вищевказаної довідки про міжнародні перекази коштів на ім`я відповідача виданої 15.10.2024року Філією «Львівське обласне управління» АТ Державний ощадний банк України», надійшли та були отримані відповідачем в період з лютого по серпень місяць 2019року, тобто, після купівлі вищевказаного автомобіля.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Відповідно до ст.68 цього Кодексу розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Згідно вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права визнаються речовими правами.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи за результатами автотоварознавчих досліджень у цивільній справі №944/2338/21 №1440-Е від 07 серпня 2023року, ринкова вартість автомобіля «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , виходячи з даних про нього, які можна встановити з представлених матеріалів цивільної справи №944/2338/21, зокрема його ідентифікаційного номеру, станом на час завершення експертизи - 07.08.2023, становить 531 152 (п`ятсот тридцять одну тисячу сто п`ятдесят дві) гивень.

Відповідно до частин першої-третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Оскільки, взаємної згоди при реалізації права на поділ майна сторони не досягли, тому спір підлягає вирішенню за позовом одного із подружжя, так як шлюбний контракт між сторонами не укладено, тому слід виходити з принципу рівності часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що презумується ч.1 ст.70 СК України.

Беручи до уваги постанови пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Щодо твердження відповідача про те, що автомобіль придбаний за кошти, які надсилала йому його мама, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Відтак, отримані гроші, можуть вважатися спільною сумісною власністю подружжя, якщо вони були отримані за час шлюбу і витрачені на спільні потреби сім`ї.

Враховуючи вищевикладене, оскільки стороною відповідача, не доведено, що спірний автомобіль є особистою приватною власністю його батьків, а в судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 був придбаний відповідачем під час спільного подружнього життя, відтак, такий в розумінні положень статті 60, частини 2 статті 65 СК України слід вважати спільною сумісною власністю подружя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно із ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина другастатті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити. Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Враховуючи те, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про поділ автомобіля, слід стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію її частки у праві спільної власності на це майно.

Виходячи з ринкової вартості автомобіля марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , згідно Висновку експерта №1440-Е від 07.08.2025, яка на завершення експертизи - 07.08.2023, становила 531 152 (п`ятсот тридцять одну тисячу сто п`ятдесят дві) гивень, грошова компенсація позивачу становить 265 576 (двісті шістдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гивень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року в справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що: «суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Необхідно наголосити, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Саме такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22.

У справі, яка розглядається, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та пропорційності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000грн.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надав договір про надання правничої допомоги від 07 лютого 2022року, розрахунок вартості робіт адвоката, з якого слідує наступне: ознайомлення із матеріалами справи та вивчення правової позиції - вартість 2 год. роботи 2 000грн., підготовка заяви про збільшення позовних вимог у цивільній справі №944/2338/21 - вартість 3 год. роботи 3 000грн., участь в судових засіданнях в суді першої інстанції - вартість 5 000 грн. незалежно від кількості судових засідань.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідач клопотання про зменшення судових витрат не заявляв.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, проведення експертизи, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Як вбачається Акту здачі-приймання висновку експерта №1440-Е від 07.08.2023року загальна вартість проведення експертизи становить 7 362грн. 03коп., такі витрати були понесені позивачкою що підтверджується квитанцією про сплаті від 12.10.2022 АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1, відтак понесені витрати позивачем на проведення експертизи №1440-Е від 07.08.2023року в розмірі 7 362грн. 03коп., слід стягнути з ОСОБА_4 на її користь.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 284грн. 70коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.3, 10, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 , грошову компенсацію за автомобіль марки «Тоуоtа Rаv 4» державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску в розмірі 1/2 вартості спірного транспортного засобу, що становить 265 576 (двісті шістдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гивень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 судові витрати пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 284грн. 70коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 судові витрати на проведення експертизи №1440-Е від 07.08.2023року в розмірі 7 362грн. 03коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_6 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https:/tk.lv.соurt.gоv.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення виготовлений 19 грудня 2025року.

Суддя: Швед Н.П.