Справа №198/743/25
Провадження № 2/0198/427/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого суді Білинського М. В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду селища Юріївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ОСОБА_4 була власником наступних земельних ділянок:

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,9130 га з кадастровим номером :01:002:0241, яка знаходиться на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304, яка знаходиться на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.04.2012 року.

25.03.2003 року ОСОБА_4 було складено заповіт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0241 на ім`я ОСОБА_3 . Відповідачка успадкувала вищезазначену земельну ділянку.

Крім того, ОСОБА_4 успадкувала право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» розміром 10,30 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.09.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідача вищезазначену земельну частку (пай) своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну.

Після цього, на підставі розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року ОСОБА_4 було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на підставі сертифікату № ДП 0188632, пай № НОМЕР_1 площею 9,789 га.

Пунктом 3 вищезазначеного розпорядження передбачено, що при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію.

Надалі, на підставі вищезазначеного розпорядження ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Однак, після отримання державного акту на право приватної власності на землю взамін сертифікату про право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 не внесла зміни до заповіту, складеного 01.09.2000 року, яким вона заповідала позивачам вищезазначений земельний пай.

Після смерті матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку на підставі заповіту.

Однак, листом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори № 2850/0116 від 23.07.2013 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті записано, що заповідається земельний пай, отриманий в колгоспі «Росія», слова «в разі отримання державного акту на землю, земельна ділянка переходить до синів» в заповіті відсутні, також відсутня площа земельної ділянки, тому не можливо відслідкувати, що саме ця земельна ділянка заповідалась позивачам. Правовстановлюючим документом на пай був сертифікат на земельну частку (пай), а позивачами надано нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю, в якому не зазначено, що акт видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай).

Ухвалою від 10 листопада 2025 року суд відкрив загальне позовне провадження та призначив підготовче судове засідання на 04 грудня 2025 року.

Ухвалою від 04 грудня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суді на 18 грудня 2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду відзив, яким визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив провести розгляд справи без його участі.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 була власником наступних земельних ділянок:

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,9130 га з кадастровим номером :01:002:0241, яка знаходиться на території Юріївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 112342 від 23.01.2003 року;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304, яка знаходиться на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 від 06.06.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.04.2012 року.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0241.

25.03.2003 року ОСОБА_4 було складено заповіт на вищезазначену земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 , який було посвідчено секретарем виконкому Жемчужненської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 19.

Відповідачка успадкувала земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2021 року, що підтверджується Інформацією з ДРРП № 450179318 від 31.10.2025 року.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0304.

ОСОБА_4 успадкувала право на земельну частку (пай) в КСП «Росія» розміром 10,30 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДП № 188632, виданого Юр`ївською райдержадміністрацією 19.02.1997 року, після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.07.2000 року, виданим Юр`ївською державною нотаріальною конторою.

01.09.2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідача вищезазначену земельну частку (пай) своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Жемчужненської сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 100.

Після цього, на підставі розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року ОСОБА_4 було відведено в натурі (на місцевості) земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю) на підставі сертифікату № ДП 0188632, пай № НОМЕР_1 площею 9,789 га, що підтверджується архівним витягом Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 268-А від 20.10.2025 року.

Пунктом 3 вищезазначеного розпорядження передбачено, що при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію.

Надалі, на підставі вищезазначеного розпорядження ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 134083 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304, що знаходиться на території Жемчужанської сільської ради, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48-28 від 06.06.2002 року.

Після отримання державного акту на право приватної власності на землю взамін сертифікату про право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 не внесла зміни до заповіту, складеного від 01.09.2000 року, яким вона заповідала позивачам земельний пай.

Після смерті матері позивачі звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку на підставі заповіту.

Однак, лисом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори № 2850/0116 від 23.07.2013 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті записано, що заповідається земельний пай, отриманий в колгоспі «Росія», слова «в разі отримання державного акту на землю, земельна ділянка переходить до синів» в заповіті відсутні, також відсутня площа земельної ділянки, тому не можливо відслідкувати, що саме ця земельна ділянка заповідалась позивачам. Правовстановлюючим документом на пай був сертифікат на земельну частку (пай), а позивачами надано нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю, в якому не зазначено, що акт видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай).

На думку суду, належним та достатнім доказом підтвердження взаємозв`язку між сертифікатом на право на земельну частку (пай) та державним актом на право приватної власності на землю є вищезазначене розпорядження голови Юр`ївської районної державної адміністрації «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю» № 65 від 20.03.2002 року, в якому зазначено наступне:

- в преамбулі розпорядження зазначено: «… на підставі заяв громадян, які мають сертифікати на право на земельну частку (пай)»;

- інформація щодо відведення громадянам зі списку земельні ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) та видати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки цим громадянам Жемчужненської сільської ради (п. 1 розпорядження);

- при одержанні державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадяни зобов`язані повернути сертифікати на земельні частки (паї) в райдержадміністрацію;

- в списку зазначено П.І.Б. власника земельної частки (паю), що отримує державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_4 ; серія та номер сертифікату, який відповідає номеру сертифікату, що зазначений в свідоцтві про право на спадщину за законом від 31.07.2000 року (ДП0188632); номер паю (377) та площа земельної ділянки (9,789 га), що зазначені в державному акті на право приватної власності на землю від 06.06.2002 року.

В даному випадку, належними та достатніми доказами підтверджено той факт, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю був виданий взамін вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ці два документи засвідчували право власності на один і той же об`єкт нерухомого майна земельну ділянку.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0304, становить 340601,39 грн., що підтверджується витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 025 від 24.10.2025 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

У зв`язку з тим, що позивачі просили судові витрати залишити за ними, суд вирішив залишити судові витрати за позивачами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1223, 1261 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 264, 280-282, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,789 га з кадастровим номером :01:003:0304 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачами.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя М. В. Білинський