Справа №: 343/1561/25
Провадження №: 2/343/815/25
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

23 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд ІваноФранківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судових засідань Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

за участю: представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представниця - адвокат Кобилинець Т.В., звернулась до суду із позовом (а.с. 1-4) до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми (2 000 грн), на стягнення їх в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу).

Позов мотивований тим, що з відповідача ОСОБА_2 на її користь, на утримання їхньої спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення суду, з 2017 року, щомісячно стягуються аліменти в розмірі по 2 000 грн. Оскільки відповідач ухилявся від свого обов`язку утримувати та виховувати свою дитину, Долинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення від 04.08.2022, згідно з яким позбавив його батьківських прав. Крім того, відповідно до наданого розрахунку зі сплати аліментів, сума заборгованості станом на 20.05.2025 становила 143217,14 грн, у зв`язку з чим на боржника ОСОБА_2 накладено штраф. На даний час ОСОБА_2 проходить військову службу, а відтак має стабільне місце роботи та регулярний дохід. Посилаючись на покращення матеріального становища платника аліментів, просить змінити спосіб їх стягнення.

Оскільки судом отримано інформацію про те, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України та бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, згоди на розгляд справи не надав, суд поставив на обговорення питання про зупинення провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заперечила щодо зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що це суперечитиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 36, 37-38, 40, 42, 44, 48, 54-55, 60-61).

Заслухавши думку представниці позивачки, оглянувши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних матеріалів (ч. 1 ст. 209 ЦПК України).

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи.

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства.

Так, суд установив, що предметом позову у даній справі є зміна способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду.

Відповідно до копії рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 05.07.2017 (а.с. 12-15) та копії виконавчого листа (а.с. 11), з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_4 , щомісячно, з 15.06.2017 і по даний час, стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі по 2 000 грн.

Згідно із повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.10.2025 №4471 (а.с. 50) та листом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2025 №1472/2/1456 (а.с. 56), ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації 11.08.2024, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка в повному складі знаходиться на виконанні бойових завдань в районах виконання завдань на Запорізькому напрямку. Старший солдат ОСОБА_2 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Отже, суд встановив, що на даний час з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2 000 грн щомісячно. Позивачка ОСОБА_1 , як одержувачка аліментів, реалізуючи своє право на пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів, подала такий до суду. Відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗС України, яка переведена на війський стан, в повному складі знаходиться на виконанні бойових завдань на Запорізькому напрямку, ОСОБА_2 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Суд звертає увагу, що поряд із визначеними ЦПК України завданням розгляду справи по суті, такою засадою (принципом) цивільного судочинства, як розумність розгляду справи, існують обставини, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані ст. 251, 252 ЦПК України.

Стаття 251 Цивільно процесуального кодексу України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від ст. 252 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.11.2025, справа №754/947/25, зробила висновок про те, що правила, визначені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання "суд зобов`язаний" не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що "переведені на воєнний стан" для цілей застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та виконує свої обов`язки щодо захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України в районі виконання завдань на Запорізькому напрямку, свого волевиявлення проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи військовослужбовець, який є відповідачем у справі, не заявляв, враховуючи чітко визначений ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, суд доходить висновку, що провадження у даній справі слід зупинити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

При цьому, доводи представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В. про те, що зупинення провадження у справі суперечитиме інтересам дитини, суд вважає непереконливими, оскільки на даний час на утримання дитини вже стягуються аліменти, крім того, враховуючи наявність доходу у відповідача, погашатиметься і заборгованість по аліментах, а тому, із врахування обов`язку обох батьків утримувати дитину, утримання дитини буде забезпечене.

Керуючись ст. 251, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

зупинити провадження у справі №343/1561/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Суддя Монташевич С.М.