Номер провадження по справі 2/387/453/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючого судді Солоненко Т. В.

з секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 12.05.2025 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100 000,00 гривень за договором про відкриття кредитної лінії №1281-2688 від 02.10.2023.

Свій позов ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" обґрунтовує тим, що 02.10.2023 між сторонами, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" , в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1281-2688. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 20000,00 грн зі строком кредитування 300 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Однак ОСОБА_1 належно не виконує взяті на себе зобов`язання, чим порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 04.04.2025 у нього утворилась заборгованість у розмірі 112160,00 грн. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами, тому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредитом у розмірі 20000,00 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 80000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається доставленою.

02.06.2025 представник відповідача Федяєв С.В. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надала суду відзив та зазначила, що ознайомившись із позовною заявою та додатками, відповідач повністю не згідний із позовним вимогами, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів. Нарахування відсотків за користування кредитом не може перевищувати суму самого кредиту. Розрахунки заборгованості, проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та долученому позивачем договору позики. Нарахування позивачем відсотків після закінчення строку дії договору є неправомірним, не відповідає ст.1050 ЦК України та правовим позиціям Верховного Суду. Відповідач є військовослужбовцем та має право не сплачувати відсотки за користування кредитом. Це право закріплене в пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суди неодноразово підтверджували це положення у своїх рішеннях.

30.06.2025 представник позивача Кожушко В.О. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав додаткові пояснення у справі. Зазначив, що на підтвердження укладання кредитного договору № 1281-2688 від 02.10.2023 року відповідачем з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було надано до суду електронний доказ (роздруківка тексту кредитного договору), підписаний одноразовим ідентифікатором «A7975», отже договір укладений в електронній формі. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 є неможливим. Як вбачається із змісту кредитного договору, в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме, НОМЕР_1 , який відповідач самостійно вносить власні дані в тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти. Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення Заявки. Також у кредитному договорі № 1281-2688 від 02.10.2023 сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і відповідач погодився з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A7975. З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та пеня стосовно ОСОБА_1 не нараховувались, а одноразова комісія була нараховано виключно за видачу кредитних коштів. Після закінчення строку кредитування, а саме після 27.07.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором. Станом на 04.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 112 160,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 89 160,00 гривень, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 3 000,00 гривень. Разом з тим позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 12 160,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень.

18.07.2025 від представника позивача Кожушко В.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання до суду клопотання про витребування доказів в порядку ст.62 ЗУ "Про банки та банківську таємницю".

04.08.2025 від представника відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на клопотання про витребування доказів.

29.09.2025 представник відповідача ОСОБА_2 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надала суду додаткові пояснення та просила відмовити у стягнення відсотків, оскільки відповідач є військовослужбовцем та має право не сплачувати відсотки за користування кредитом. Це право закріплене в пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суди неодноразово підтверджували це положення у своїх рішеннях.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з призначенням судового засідання на 03.07.2025.

За наслідками судового засідання 03.07.2025 судом відкладено розгляд справи на 26.08.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

За наслідками судового засідання 26.08.2025 судом відкладено розгляд справи на 14.10.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

За наслідками судового засідання 14.10.2025 судом відкладено розгляд справи на 03.12.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

З врахуванням вимог ч.2ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.11.2023 ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" зареєстроване як юридична особа 14.02.2013, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с.44).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 16.01.2018, ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" зареєстровано як фінансову установу ( а.с. 45).

Судом встановлено, що 02.10.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії 1281-2688 продукту "На Все" у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу як позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20000,00 грн строком на 300 днів. Дата повернення кредиту 27.07.2024, зі сплатою 1,5 % за кожен день користування кредитом(п.4.6). Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту .У розділі 12 реквізити сторін зазначено номер особистого електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_1 (а.с.12-18).

Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 20000,00 грн підтверджено довідкою наданою АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2025 про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №2580 від 15.03.2017 за договором №1281-2688 на платіжну картку № НОМЕР_1 у розмірі 20000,00 грн (а.с.33-35,36).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1281-2688 від 02.10.2023, станом на 04.04.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 112160,00 грн, та складається з: основного боргу 20000,00 грн, залишок відсотків 89160,00 грн (а.с.37-40).

У позовній заяві позивач зазначив, що було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання відповідачу заборгованості за нарахованими комісією та процентами у сумі 12160,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 грн, з якої: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 20000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 80000,00 грн (а.с.5).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексівУкраїни може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію`та «;Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно до ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 3Закону України«Про електроннукомерцію`визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №1281-2688 укладено між сторонами в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором. Тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки НОМЕР_1 .

Доказів того, що платіжна картка, на яку ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було здійснено перерахування коштів, належить не відповідачу, останнім суду не надано. Так само і не надано доказів, що кошти на цю картку позивачем не були перераховані.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором про відкриття кредитної лінії №1281-2688.

Разом з тим, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 даного Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц.

Як вбачається з наданих представником відповідача документальних доказів відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 з 27.11.2024. Вказане підтверджується копією довідки №15094 від 12.12.2024.

Отже з 27.11.2024 ОСОБА_1 є військовослужбовцем, таким чином, у період виконання умов кредитного договору, відповідач не мав статусу військовослужбовця Збройних Сил України та на нього не поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей».

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з умовами кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

З урахуванням наведеного, в його сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в повному обсязі.

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Відтак, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.11,207,526,629,634,638,1050,1054 ЦК України, керуючись, ст.ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №1281-2688 від 02.10.2023 в розмірі 100000 гривень 00 копійку (сто тисяч гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками- 80000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКРЕДИТ ФІНАНС" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні40 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, );

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО