Справа № 159/6597/25
Провадження № 2-о/159/198/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Губара В.Є.,

присяжних: Жигаревич Н.М., Катерної Л.П.,

з участю:

секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Восковського Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим, заінтересовані особи Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим, заінтересовані особи Ковельський відділ ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Його батьки проживали за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану квартиру було видано свідоцтво про право власності на житло від 03.03.1999, в якому зазначені співвласники квартири, зокрема батько заявника - ОСОБА_2 . В 2007 році батьки заявника припинили шлюбні відносити та 22.02.2007 шлюб між ними було розірвано. В подальшому ОСОБА_2 , росіянин за національністю, знявся з реєстрації місця проживання та виїхав в с. Олександрівка Панінського району Воронежської області російської федерації, де за інформацією його родичів помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою отримання документів на підтвердження дати смерті в 2010 році звертався з братом до Ковельського відділу ДРАЦС, яке вживало заходів для позасудового отримання документів про смерть, проте уповноваженим органом рф належні документи надані не були. Оскільки він тривалий час перебував на тимчасових роботах за кордоном, питанням пошуку відомостей щодо смерті батька почав займатись лише влітку 2025 року. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , отримання свідоцтва про його смерть, для подальшого оформлення спадкових справ, оскільки батькові, як співвласнику належить частка квартири у м. Ковель. У зв`язку з вищенаведеним звернувся до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2025 відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просиди її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ковельського відділу ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просить розглядати справу у відсутності представника за наявними в справі документами.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що у 2007 році розлучилася з ОСОБА_2 , в тому ж році він знявся з реєстрації місця проживання та виїхав до рф. У 2009 році на стаціонарний телефон подзвонив його брат, ОСОБА_5 , та повідомив, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Олександрівка Панінського району Воронежської області. Документи про його смерть, незважаючи на вжиті заходи, їй отримати не вдалося. Щодо ОСОБА_2 з 2009 року ніякої інформації ні вона, ні інші родичі не мають.

Судом 09.12.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 11 год 30 хв 19.12.2025.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 08.05.2008, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно паспорту громадянина України, зареєстроване місце проживання заявника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого відділом житлово-комунального господарства за № 4541 від 03.03.1999, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , загальна площа квартири 61,7 кв.м., про що зроблений реєстраційний запис в Волинському обласному БТІ за № 13357 від 20.04.1999.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 28.02.2007.

Як вбачається з будинкової книги НОМЕР_3 в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 знятий з реєстрації 23.05.2007.

Згідно відповіді підрозділу УДМС України у Волинській області від 01.12.2025, за відомостями підрозділу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження росія, місце проживання: АДРЕСА_1 , згятий з реєстрації 23.05.2007.

За змістом відповіді виконавчого комітету Ковельської міської ради від 13.11.2025 на запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші персональні дані, згідно з Реєстром Ковельської територіальної громади відомості по зазначеній особі відсутні.

Згідно відповіді від 13.11.2025 Управління карного розшуку ГУНП у Волинській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в державному або міжнародному розшуку не перебував та не перебуває.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Згідно зі ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У статті 306 ЦПК України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

Отже, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлим, матеріально-правового зв`язку, а саме: можливість розпорядитись належним йому майном.

Суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 відсутній в місці постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до вимог ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Як передбачено частиною 2 статті 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 315, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим, заінтересовані особи Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 , померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 19.12.2025.

Головуючий:В. Є. ГУБАР

Присяжні: Н. М. ЖИГАРЕВИЧ

Л. П. КАТЕРНА