РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1200/25

2-о/609/91/2025

18 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за заявою: ОСОБА_1

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

вимоги заявника: про встановлення факту, належності правовстановлюючого документа

учасники справи не з`явились,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до Шумського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема трудової книжки серії НОМЕР_1 .

2. В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1 вказує на те, що з метою призначення пенсії за віком, вона звернулася до Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільські області, надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку. Разом з тим, під час огляду документів їй було роз`яснено, що трудову книжку серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25 липня 1977 року, при призначенні їй пенсії не буде враховано, оскільки інформацію на титульному аркуші трудової книжки внесено із порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок, зокрема дата народження, не відповідає паспортним даним заявника. Дані помилки заявник не в змозі виправити самостійно, так як організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, наявність невідповідностей в оформленні трудової книжки, впливає на обсяг її прав, а тому остання просила суд задовольнити її заяву.

16 грудня 2025 року судом отримано та зареєстровано заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно якого представник заінтересованої особи просив залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки встановлення юридичного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Зазначає, що, матеріали заяви не містять достатніх доказів що, трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25 липня 1977 року належать саме заявнику.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на заяву просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника управління.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2025 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання на 18 грудня 2025 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

4. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Шумським РВУМВС України в Тернопільській області 03 вересня 2013 року, заявник ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Триліси Фастівського району Київської області.

5. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 21 листопада 2025 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заявник ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Триліси Фастівського району Київської області та в графі батьки вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а/з № 47.

6. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 виданого 24 вересня 2025 року вбачається, що 10 березня 1979 року заявник ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». 17 березня 1981 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розірвано.

7. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 24 квітня 1981 року Ленінградським відділом ЗАГС м. Києва, заявник ОСОБА_9 24 квітня 1981 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_10 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », а.з. № 570.

8. 25 липня 1977 року на ім`я « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 » ОСОБА_14 було розпочато трудову книжку серії НОМЕР_1 . Вищевказана трудова книжка заповнена українською та російською мовами. Інформацію на титульному аркуші трудової книжки внесено із порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок, зокрема дату народження заявника зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не відповідає паспортним даним останньої, де дата народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 .

9. Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03 грудня 2025 року по коду підтверджується, що діяльність СТОВ «Лан» с. Триліси, Фастівського району Київської області знаходиться в стані припинення.

ІV. Оцінка Суду.

10. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.

11. Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

12. Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

13. Як визначено частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. ч. 1 ст. 315 ЦПК і не є вичерпним.

14. Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхування; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала без весті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

15. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

16. Як роз`яснено у п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

17. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

18. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

19. Відповідно до пунктів 2.11.- 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

20. Поряд із цим, суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

21. Допущена у трудовій книжці описка у зазначенні невірної дати народження заявника є перешкодою реалізації останньою права на призначення пенсії.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року у справі N 545/1472/17 (провадження N 61-1584св17), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що при заповнені трудової книжки серії НОМЕР_1 , інформацію на титульному листі внесено із порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок, зокрема дата народження, не відповідає паспортним даним заявника. При цьому прізвище, ім`я, та по батькові заявника у поданих копіях правовстановлюючих документів є ідентичними. Відтак, суд вважає підтвердженим факт належності заявнику цієї трудової книжки.

Заявник має намір документально оформити призначення пенсії за віком, однак через зазначену розбіжність у трудовій книжці та паспорті громадянина України не може реалізувати свої права.

Суд не вбачає в даному випадку спір про право, оскільки зазначена розбіжність виникла не з вини заявника, а встановлення факту належності заявнику цієї трудової книжки необхідне їй для підтвердження права на призначення пенсії за віком, і тому встановлення такого факту не є спором між нею та пенсійним органом, а має значення для підтвердження наявності неоспорюваних прав заявника.

Заперечення заінтересованої особи від 16 грудня 2025 року про наявність у даному випадку спору про право не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки факт допущення помилки в написанні дати народження заявника в її трудовій книжці є очевидним, цей факт необхідний останній для підтвердження її трудового стажу, який у подальшому може бути зарахований органом Пенсійного фонду до стажу для призначення пенсії.

Аналізуючи зібрані у справі докази, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 25 липня 1977 року, а встановлення цього факту необхідне їй для подальшого оформлення пенсії. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З цих підстав заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документа), підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

22. Заявником при подачі позову було сплачено 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються.

З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником ОСОБА_1 судового збору, відшкодуванню не підлягають.

З цих підстав,

Керуючись ст. 12, 263-265, 293, 352, 354, 315, 316, 318, 319 ЦПК України Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 25 липня 1977 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 18 грудня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місце знаходження: 46021, вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільської області, .

Суддя: М.В. Харлан