Провадження № 2/554/4817/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Шевської О.І.

за участю секретаря судового засідання Рябченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,

встановив:

В серпні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, в якій прохала стягнути на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 28.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.11.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 18.12.2025 року.

У судове засідання представник позивача та позивач не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримали та прохали задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом, які повернулися із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Додатковий клопотань від відповідача не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, попередньо подали висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,44,76-82ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач, 23.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02.09.2013 року розірвано, справа №545/3285/13-ц.

Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Починаючи з квітня 2011 року, після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, відповідач припинив приймати участь в утриманні спільної доньки ОСОБА_4 , її вихованні та розвиткові, жодного разу з нею не спілкувався, не вітав з днем народження та іншими святами. Родинний зв`язок між донькою та батьком було втрачено, жодних дій на його відновлення з боку відповідача не вчинялося.

З 2020 року донька проживає з матір`ю та її чоловіком ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №01-50/325 від 15.08.2025 року виданої КЗ «Полтавський міський багатопрофільний ліцей №1 ім. І.П.Котляревського Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_3 навчається у навчальній групі ПМ-43 (11 клас). Протягом навчання у закладі батько ОСОБА_2 , батьківські збори не відвідував, спілкування з класним керівником та вчителями з питань навчання доньки не підтримував.

Відповідно до характеристики від 20.08.2025 року виданої КЗ «Полтавський міський багатопрофільний ліцей №1 ім. І.П.Котляревського Полтавської міської ради Полтавської області» ОСОБА_3 навчається у 11 класі групи природничо-математичного профілю ліцею в математичній підгрупі.

Характеризується дуже позитивно, активна в громадському житті групи та ліцею, долучається до волонтерських акцій, бере участь в учнівських наукових конференціях, отримує стипендію Полтавської міської ради імені Героя Небесної Сотні Героя України Ігоря Сердюка.

Дівчина має різнобічні схильності, вивчає математику, володіє англійською мовою та персональним компютером на високому рівні. Самостійно вивчає німецьку мову. Закінчила школу по класу фортепіано.

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини неповнолітнього від 20.08.2025 року, ОСОБА_3 мешкає за адресою АДРЕСА_2 , у трикімнатній квартирі, склад родини: ОСОБА_3 , 2009 р.н., мати ОСОБА_1 , 1982 р.н., відчим ОСОБА_5 , 1973 р.н. Санітарний стан квартири задовільний, житлово-побутові умови повністю задовольняють вимоги для гармонійного розвитку та успішного навчання дитини. Дитина має окрему велику кімнату з облаштованим для навчання місцем, ноутбуком, телевізором, ліжком.

Відповідно до довідки ТОВ «Медичний центр» «Мій Лікар» від 22.08.2025 року з початку підписання декларації всі звернення щодо медичного обслуговування та надання консультацій щодо дитини ОСОБА_3 надходять виключно від її законного представника ОСОБА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради 11.11.2025 року за №231 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Згідно висновку працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської обалсті з метою обстеження умов проживання ОСОБА_2 та зясування його думки було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_3 . В ході обстеження з`ясувалося, що за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає протягом тривалого часу, місце йоно перебування не відоме. Зі слів, ОСОБА_1 , батько проживає на території російської федерації, громадянином якої він є.

Дитина, ОСОБА_3 , в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей, надала письмове пояснення, в якому зазначила, що погоджується з позбавленням батьківських прав батька, ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він не приймає участі в житті дитини, не допомагає фінансами, фактично вона батька не знає.

Керуючись ст. 155, 164, 171 Сімейного кодексу України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини, і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання у сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

У порушення вимог ст. ст. 2, 3, 6 , 19, 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року; ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: ст. ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України, батько дитини ОСОБА_2 не виконує покладених на нього законодавством обов`язків по вихованню та піклуванню за дитиною, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Відповідач не цікавиться життям дітини, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, не створює їй належні умови для проживання та розвитку, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо її утримання.

Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що діти на даний час власштовані до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_6 відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Зважаючи на те, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітини, суд, приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1211,20 грн..

Керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1211, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, м.Полтава, вул.Івана Мазепи, 30, .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська