провадження 2-н/462/2575/25
У Х В А Л А

19 грудня 2025 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І. розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

так, судом було встановлено, що Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржників заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Перевіряючи матеріали заяви про видачу судового наказу на відповідність вимогам ст. 163 ЦПК України, суд знаходить підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Згідно ч. 1 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, на підтвердження повноважень представника Давид О.В., суду було надано довіреність від 25 серпня 2025 року, згідно якої Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» в особі директора Одинця О., уповноважив Давид О.В., бути представником довірителя.

В той же час, матеріали справи не містять жодного доказу який би ствердив що станом на дату звернення до суду зазначена в довіреності особа Одинець О., має повноваження надавати дозвіл на представництво інтересів підприємства. В матеріалах справи відсутні належним чином завірена копія статуту або положення, або трудового договору (контракту), або посилання на посадову інструкцію, або довіреності з зазначенням обсягу повноважень.

Таким чином, особою, яка підписала та подала до суду заяву про видачу судового наказу, належним чином не підтверджено своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах заявника та не надано відповідних на це документів.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вимогою стягувача, про видачу судового наказу оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу із зазначених судом підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у встановленому порядку розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.161,165, 261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.І. Ліуш