Справа № 642/6881/25
Провадження № 2/642/2276/25
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря - Степанової А.Д.,

представника позивача- Хана А.О.,

представника відповідача- Дзюби І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків в ОСББ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» (Місцезнаходження юридичної особи: 61098, Харківська обл., м. Харків, вул. Холодногірська, буд. 18, ідентифікаційний код юридичної особи: 44819696) заборгованість у сумі 5 468,61 грн., а також судові витрати.

Представник відповідача 07.12.2025 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, в якому зазначила, що відповідач повністю сплатила заборгованість, яка виникла перед позивачем, також просила стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000грн. внаслідок необґрунтованих та неправомірних дій відповідача.

Представник позивача 08.12.2025 подав до суду заяву, в якій зазначив, що ОСББ «Холодногірська 18» не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та просить суд стягнути понесені ОСББ «Холодногірська 18» у справі витрат з відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала заявлене нею клопотання та просила суд його задовольнити, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат заперечувала.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі, просив стягнути з відповідача судові витрати. Проти стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу заперечував.

Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Завданням цивільного судочинства визначеному у ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій, несе кожна зі сторін.

Положеннями ст.13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та учасники справи вправі розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №13/51-04 (провадження №12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на викладене, враховуючи, що у зв`язку з повним погашенням заборгованості відповідачем на час ухвалення судового рішення предмет спору відсутній, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а тому підстави для повернення відсутні.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

У разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 199/9188/16-ц

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відтак слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати останнього, понесені на сплату судового збору, в сумі 3 028 гривень.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат за професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий договір № 03/2023 від 18.04.2023 про надання правової допомоги, акт приймання передачі наданих послуг від 05.12.2025 та детальний опис робіт від 05.12.2025, відповідно до яких розмір витрат відповідача на правничу допомогу становить 3 000 грн.

Питання щодо розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду визначено ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначені положення гарантують особі право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Добросовісні дії позивачів, спрямовані на захист їх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 зробив висновок, що з системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивачів як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятоїстатті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивачів, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (ч.2ст.44 ЦПК України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст.44 ЦПК України).

Представник відповідача в якості обґрунтування недобросовісних дій позивача зазначила, що ОСББ «Холодногірська 18» розуміючи що відповідач не знаходиться на території України, не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи що представником Відповідача є Адвокат Дзюба І.М., яка приймає участь у трьох справах третьою особою в яких є ОСББ «Холодногірська 18, і в одній справі де відповідачем є ОСОБА_2 , якій можна було б повідомити про існуючу заборгованість Відповідача, не проінформувавши, не повідомивши, а також не направивши рахунки Відповідачу ОСОБА_1 про нараховані внески, необґрунтовано подає позовну заяву про стягнення заборгованості з Відповідача, котра якщо б була обізнана про нарахування внесків ОСББ «Холодногірська,18» здійснила оплату минаючи подачі позовної заяви, що спричинила судові витрати на професійну правову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 3 000,00 грн., які Відповідач просить стягнути з Позивача у зв`язку з вищезазначеними необґрунтованими, неправомірними діями Позивача.

Однак дане твердження суд не приймає до уваги, виходячи з такого.

Заочним рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» заборгованість зі сплати внесків (платежів) за управління багатоквартирним будинком у загальному розмірі 19 841 (дев`ятнадцять тисяч вісімcот сорок одна) грн. 88 коп., що складає станом на 27 березня 2025 року - 17 635 (сімнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 66 коп. за заборгованість по сплаті щомісячного внеску; - 1 699 ( одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 74 коп. за індекс інфляції; 506 ( п`ятсот шість) грн. 48 коп. за 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» судовий збір в розмірі 3 028 ( три тисячі двадцять вісім) грн.

16.07.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Дзюба Інна Михайлівна звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що повідомлення про розгляд справи відповідач не отримувала, про розгляд справи їй не було відомо, адже вона зареєстрована за іншою адресою, та у зв`язку із військовою агресією рф відповідач у лютому 2022 року виїхала за межі України та перебуває там до теперішнього часу.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 06.08.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дзюба Інни Михайлівни про перегляд заочного рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 року по справі № 642/1724/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишена без задоволення.

В обґрунтування відмови в задоволенні заяви про скасування заочного рішення, судом встановлено, що у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача посилається на норми, що регулюють стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які не стосуються предмета позову даної справи. Адже позивач звернувся із вимогою до відповідача як до власника квартири АДРЕСА_2 , та яка як співвласник зобов`язана була сплачувати внески визначені уставом ОСББ, створеного власниками цього будинку, та відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником вказаної квартири. Доводи представника відповідача про те, що відповідач ОСОБА_1 у період утворення заборгованості не проживала у вказаній квартирі, не спростовує її обов`язку зі сплати заявлених платежів (внесків).

Представником відповідача рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 не оскаржувалось в загальному порядку після відмови в задоволенні заяви про скасування заочного рішення.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 була обізнана про обов`язок сплати внесків ОСББ «Холодногірська 18», оскільки вже рішенням суду з неї була стягнута заборгованість зі сплати внесків (платежів) за управління багатоквартирним будинком, проте продовжувала не виконувати свої обов`язки зі сплати внесків у зв`язку з чим станом на 28.10.2025 в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 5 468,61грн., тому 03.11.2025 представник позивача звернувся до суду, отже дії позивача в даному випадку не можуть бути визнані судом необґрунтованими та недобросовісними.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені відповідачем вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 142, 255, 256 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати внесків в ОСББ- закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» сплачену суму судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двідцять вісім) гривень 00 копійок.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В частині задоволення клопотання представника відповідача адвоката Дзюби Інни Михайлівни про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18» витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 24.12.2025.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Холодногірська 18», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Холодногірська, б. 18.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя: В.Г. Пашнєв