№ 2/183/7380/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2025 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов указаний позов у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському (на момент надходження позову Самарівському) міськрайонному суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу справи від 12 грудня 2025 року визначено головуючим суддею Парфьонова Д. О. Позовну заяву передано головуючому після закінчення терміну тимчасової непрацездатності 22 грудня 2025 року.

В позові представник позивачів просить визнати за позивачами право власності на нерухоме майно квартиру, загальною площею 49,6 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо обставин, покладених в обґрунтування позову, окрім іншого, позивачі вказують, що вони є власниками спірного майна на підставі свідоцтва про право власності на житло. Реєстрація речового права на майно здійснена відповідно до законодавства, чинного на момент набуття права власності. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності та внесення такої є неможливе через відмову державного реєстратора, мотивовану неможливістю отримання інформації на підтвердження реєстрації за діючим на 1994 рік законодавством. Щодо вартості майна для цілей ціни позову та сплати судового збору представник позивачів указує ціну майна за показниками опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, стандарт СОУ ЖКГ 75.11-35077234.НННН:2009, визначаючи її в 724 596,48 грн та посилаючись на п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вказує, що позивачі звільнені від сплати судового збору.

Перевіривши позовну заяву на відповідність нормам ЦПК України, вбачається, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

Представник позивачів у позові вказує, що позивачі звільнені від сплати судового збору, згідно з п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

При цьому суд ураховує, що, фактично, правові підстави, на які позивається представник наведені не у п. 17, а у п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», внаслідок чого вважає помилковим наведення в позові посилання на п. 17.

Також позивачами, виходячи зі змісту заяви по суті справи, подано саме позовну заяву про визнання права власності, а не заяву про встановлення факту, відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі, встановлення факту належності правовстановлюючих документів й позивачі у цій справі не є заявниками у справах за заявою про встановлення фактів. Також не може бути застосоване до позовної заяви і положення п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позов подано не до держави-агресора.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Жодних аргументів на підтвердження умов, які свідчать про підстави звільнення від сплати судового збору позивачами не викладено, доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору, які б були додані до позовної заяви, висновок суду про нерозповсюдження на цей позов положень п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд висновує, що позивачами не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у розмірі, обрахованому відповідно до ціни позову, а саме 1 211,20 грн.

При цьому, суд не може погодитися з визначеною представником позивача ціною позову.

Так, суд ураховує те, що згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року за № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 за № 15) в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Оскільки позов подано позивачами, які є фізичними особами та які вказують про належність їм майна на праві спільної сумісної власності, ціна позову визначається за дійсною вартістю такого.

При цьому суд ураховує, що нерухоме майно, право на яке просить визнати за позивачами представник, на час звернення з позовом знаходиться на тимчасово окупованій території України, внаслідок чого отримання відомостей про його дійсну вартість (ринкову/неринкову) є фактично неможливим, як з загальнодоступних джерел, так і шляхом проведення експертизи. В силу цієї-ж обставини є неможливим застосування й інших підходів для оцінки майна, визначених Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав». Також застосований представником позивача неринковий підхід із застосуванням показника опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України та втрати вартості через фізичний знос для цілей визначення ціни позову у даній цивільній справі, враховуючи неможливість доступу до майна для перевірки його дійсного стану позбавляє суд та позивачів можливості встановити точну дійсну вартість на момент звернення.

За ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відтак, суд вважає за можливе попередньо визначити розмір судового збору у цій справі в сумі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивачів і наданням їм строку для усунення зазначених недоліків 3 дні з дня отримання копії цієї ухвали, - шляхом сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн з поданням документів про його сплату, або подання документа, що підтверджує підстави звільнення позивачів, або їх частини від сплати судового збору відповідно до закону, для долучення до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 176, 177 185, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 триденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн, з поданням документів про його сплату, або подання документа, що підтверджує підстави звільнення позивачів від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали направити представникові позивачів до електронного кабінету.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії.

Ухвала суду складена і підписана 22 грудня 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов