Справа № 603/506/25
Провадження №2/603/305/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коропецької селищної ради про визнання права на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Коропецької селищної ради, в якому просить визнати за нею право на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,60 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності селянської спілки «Провесінь» відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699. Вказану спадщину прийняла дочка ОСОБА_2 ОСОБА_3 (свекруха позивачки), оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном, проте за життя не оформила своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай). Вказану спадщину прийняв чоловік спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки належав до спадкоємців першої черги за законом і на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, проте за життя не оформив своїх спадкових прав. Свекор позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На все належне йому майно ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я позивачки. Остання прийняла спадщину, оскільки у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину через відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай). З огляду на наведені обставини просить визнати за нею право на вказану земельну частку (пай). Судові витрати позивачка покладає на себе.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, витребувано в Тернопільського державного нотаріального архіву копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про те, чи наявний актовий запис про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача Коропецької селищної ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов ОСОБА_1 на розсуд суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 , 1942 р. н., та ОСОБА_4 , 1938 р. н., одружилися 02.02.1963 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 02.02.1963 року. Після одруження ОСОБА_5 змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одружилися 08.09.1984 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 01.08.2025 року. Після одруження позивачка змінила прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_8 ».

Як видно з фотокопії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699 ОСОБА_2 належало право на земельну частку пай розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності спілки селян «Провесінь» с. Вістря Монастириського району Тернопільської області.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.61-3818/2-25 від 09.09.2025 року за результатами аналізу записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області на території Вістрянської сільської ради, відомостей про видачу ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) члена селянської спілки не знайдено. Водночас на підставі розпорядження Монастириської районної державної адміністрації № 347 від 19.12.1996 року ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699 члена селянської спілки «Провесінь», розташованої в межах території Вербківської сільської ради Монастириського району. У Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області по селянській спілці «Провесінь», с. Вербка, 28.12.1996 року внесено відповідний запис за № 156. Поряд з цим, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області за даними Державного земельного кадастру не володіє інформацією про видачу ОСОБА_2 державних актів встановленого зразка, якими посвідчено її права на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 994 від 03.07.2002 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 року у справі 819/2188/14-а.

Згідно з довідкою начальника відділу «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради № 464/11-13 від 17.09.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_2 разом із нею за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дочка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зять).

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 473/01-16 від 03.10.2025 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 25.05.2004 року.

Згідно з довідкою начальника відділу «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради № 465/11-13 від 17.09.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 разом із нею за вказаною адресою був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 473/01-16 від 03.10.2025 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкової справи не заведено.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті дружини ОСОБА_3 підтверджується також рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.07.2012 року у справі № 1911-638/2012, яке набрало законної сили 08.08.2012 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19.04.2008 року.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 07.04.2008 року секретарем виконкому Вербківської сільської ради Литвин О. І., зареєстрований в реєстрі за № 331, яким заповів усе належне йому майно ОСОБА_1 , тобто позивачці.

Згідно з довідкою начальника відділу «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради № 466/11-13 від 17.09.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований і проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 разом із ним за вказаною адресою була зареєстрована його невістка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (позивачка).

З матеріалів спадкової справи № 500, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , копію якої надано Державним нотаріальним архівом Тернопільської області, відомо, що 18.09.2008 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті останнього.

27.05.2009 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 058314.

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 388/03-31 від 05.09.2025 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай), а також через те, що за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не оформили своїх спадкових прав.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699, виданий на підставі розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 347 від 19.12.1996 року на ім`я ОСОБА_2 , втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в місцевій газеті «Свобода» (редакція від 17.09.2025 року).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року).

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з правилами ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності селянської спілки «Провесінь», с. Вербка Монастириського району Тернопільської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину, до складу якої входить право на земельну частку (пай), прийняла її дочка ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4 , оскільки належав до спадкоємців першої черги за законом і на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом, спадину прийняла. Дані про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 1216-1218, 1223, 1235, 1258, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Коропецької селищної ради про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності селянської спілки «Провесінь» відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0061699, про що 28.12.1996 року внесено запис у Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 156.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Коропецька селищна рада, місцезнаходження: вул. Марка Каганця, 10, селище Коропець Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя І. М. Галіян