Провадження № 2/554/4264/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.

за участі секретарів судового засідання Васюти А.Є., Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов вмотивований тим, що 27.01.2025 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пошкоджено автомобіль марки Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 . Винуватцем ДТП є ОСОБА_2 , який не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_2 був застрахований у ТДВ «СК «Гардіан» із страховою сумою в розмірі 160000 грн. Позивач звернулася до ТДВ «СК «Гардіан» із проханням сплатити страхове відшкодування, подала необхідні документи, однак їй виплачено 121800 грн, замість 157000 грн страхового відшкодування. Згідно із висновком від 21.04.2025 року № 05/04/25 судового експерта Булаха І.О., до якого звернулася позивач, розмір матеріальної шкоди становить 239644,92 грн. Позивач зазначила, що внаслідок ДТП пошкоджено не лише її транспортний засіб, це спричинило їй і моральну шкоду, яка виявилася у порушенні її звичайного способу життя, хвилюваннях, нервовому стресі, душевних хвилюваннях, оскільки позивач позбавлена можливості використовувати транспортний засіб. Просила стягнути з відповідача ТДВ «СК «Гардіан» страхове відшкодування в розмірі 35200 грн, а з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 82644,92 грн. Також просила стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 20000 грн та судові витрати: 20000 грн з надання правничої допомоги та 5000 грн на проведення експертизи транспортного засобу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 15.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

06.08.2025 року від представника відповідача ТДВ «СК «Гардіан» Черняковського А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач визнає факт укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу ОСОБА_1 , страхова сума за договором становить 160000 грн, у тому числі франшиза - 3200 грн. Зазначено, що 27.01.2025 року сталася страхова подія, унаслідок якої автомобіль, що належить позивачу був пошкоджений. Між відповідачем та позивачем досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування та сторонами підписано акт про врегулювання страхового випадку, у якому сторони засвідчили, що після сплати відповідачем 121800 грн страхового відшкодування, вони не матимуть претензій одна до одної з питань загального розміру страхового відшкодування, а також не мають права оскаржувати загальний розмір страхового відшкодування, визначений актом. 26.03.2025 року відповідач здійснив на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 121800 грн згідно із платіжною інструкцією №233469 від 26.03.2025 року. Оскільки узгодження позивачем із відповідачем загальної суми страхового відшкодування позбавило позивача права в подальшому оспорювати розмір такого відшкодування, просив відмовити у задоволенні позову до ТДВ «СК «Гардіан».

15.08.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , у якому відповідач заперечував проти задоволення позову до нього, оскільки судовим експертом Булахом І.О. 04.04.2025 року огляд транспортного засобу, що належить позивачу, проведений без участі ОСОБА_2 , жодних повідомлень про проведення експертизи відповідач не отримував, не згоден із висновком експерта від 21.04.2025 року № 05/04/-25, оскільки деякі пошкодження були на транспортному засобі до ДТП та вартість ремонту у зв`язку із цим була експертом завищена. Позивачем не надано доказів отримання моральної шкоди. Вважає позов безпідставним та просив відмовити у його задоволенні. Оскільки позивачем не надано документи, що підтверджують надання їй правничої допомоги (договір про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ на підтвердження оплати правової допомоги, опис виконаних робіт), а також не підтверджено необхідність витрат на проведення експертизи, вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу та оплату експертизі вважав необґрунтованими. Просив судові витрати залишити за позивачем.

18.08.2025 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ТДВ «СК «Гардіан» Черняковського А. про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн, оскільки заявлений розмір витрат на правову допомогу 20000 грн є завищеним, неспівмірним та непропорційним, непідтвердженим належними доказами.

02.09.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Нескородь В.М. про долучення до матеріалів справи доказів, а саме повідомлення ОСОБА_2 про огляд транспортного засобу експертом 04.04.2025 року об 14 год. та копію фіскального чека, опису вкладення у цінний лист та поштового відправлення відповідачам повідомлень про призначення експертизи.

14.10.2025 року відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло під час розгляду справи, у яких заперечив проти задоволення позову та зазначив, що розрахунок різниці між вартістю матеріального збитку 239644,92 грн, встановленого згідно висновку експерта №05/04/-25 від 21.04.2025 року, та лімітом страхового

відшкодування за шкоду завдану транспортному засобу за полісом ТДВ «СК «Гардіан» - 156800 грн, становить 82844,92 грн. Тобто, страховою компанією не покривається при страховій виплаті 82844,92 грн. Висновок експерта №05/04/-25 від 21.04.2025 року вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам, встановленим методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту та Фонду держмайна від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Щодо вимоги про стягнення моральної ш ТДВ «СК «Гардіан`коди зазначив, що страховим полісом ТДВ «СК «Гардіан» №СА/1818512 передбачено ліміт відшкодування потерпілій стороні в розмірі 320000 грн за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілого. Згідно із положеннями закону потерпілому відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

У судовому засіданні 23.09.2025 року було оголошено перерву до 29.10.2025 року.

Всудове засідання 29.10.2025 року сторони не з`явилися.

Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія Гардіан» Черняковський А. надіслав до суду заяву, в якій усі судові засідання в цій справі просив проводити без його участі.

Від представника позивача - адвоката Нескородь В.М. та відповідача ОСОБА_2 надійшли заяви про відкладення судового засідання для врегулювання спору.

11.12.2025 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 надіслали до суду заяву про укладення мирової угоди. Сторони узгодили, що розмір шкоди становить 93334,14 грн, що складається із: 82644,92 грн матеріальної шкоди, 5000 грн моральної шкоди, 5000 грн витрат, повязаних із наданням правничої допомоги та 50% судового збору 689,22 грн. Узгоджена сума збитків сплачується відповідачем за сім платежів шляхом передачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача, а саме: 30000 грн сплачується до 07.12.2025 року, 10555,69 грн до 07.01.2025 року, 10555,69 грн до 07.02.2025 року, 10555,69 грн до 07.03.2025 року, 10555,69 грн до 07.04.2025 року, 10555,69 грн до 07.05.2025 року, 10555,69 грн до 07.06.2025 року. З огляду на викладене просили затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі щодо позовних вимог до ОСОБА_2 . Також просили розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 16.12.2025 року затверджено мирову угоду від 16.12.2025 року, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у справі № 554/10408/25, згідно із якою сторони узгодили, що розмір шкоди становить 93334,14 грн, у тому числі: 82644,92 грн матеріальної шкоди, 5000 грн моральної шкоди, 5000 грн витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги та 50% судового збору 689,22 грн. Узгоджена сума збитків сплачується відповідачем за сім платежів шляхом передачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача, а саме: 30000 грн сплачується до 07.12.2025 року, 10555,69 грн до 07.01.2025 року, 10555,69 грн до 07.02.2025 року, 10555,69 грн до 07.03.2025 року, 10555,69 грн до 07.04.2025 року, 10555,69 грн до 07.05.2025 року, 10555,69 грн до 07.06.2025 року. Погоджено порядок зарахування коштів на рахунок позивача, а також відсутність майнових претензій у сторін одна до одної на час укладання мирової угоди та у майбутньому.

Провадження у цивільній справі № 554/10408/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди закрито.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.01.2025 року приблизно в 10 годин 25 хвилин ОСОБА_2 , по вул. Європейська, 92, у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом BMW 523i, д. н. з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом TOYOTA CAMRY, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля BMW 523i, д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» згідно із полісом № СА/1818512 від 22.05.2024 року з терміном дії до 21.05.2025 року включно.

Ліміт відповідальності страховика за полісом № СА/1818512 за шкоду заподіяну майну потерпілого визначено в розмірі 130 000 грн, франшиза визначена в розмірі 3200 грн.

07.03.2025 року позивач ОСОБА_1 із ТДВ «СК «Гардіан» підписано акт про врегулювання страхового випадку, а саме сторони письмово узгодили розмір страхового відшкодування по заявленому страховому випадку в сумі 125000 грн, проте якщо відняти франшизу 3200 грн, страхове відшкодування становитиме 121800 грн.

Згідно із платіжною інструкцією №233469 від 26.03.2025 року ТДВ «СК «Гардіан» призначено до виплати позивачеві ОСОБА_1 121800 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій № 7 та № 1, виданих АТ «ПУМБ», 28.03.2025 року ТДВ «СК «Гардіан» через POS-термінал виплачено ОСОБА_1 100000 грн, а 31.03.2025 року ТДВ «СК «Гардіан» виплачено ОСОБА_1 21800 грн, тобто загальна суму узгодженого страхового відшкодування 121800 грн.

Відповідно до виконаного судовим експертом Булахом І.О. висновку експерта №05/04/-25 від 21.04.2025 року за результатами трансрпортно-товарознавчого дослідження автомобіля TOYOTA CAMRY, д. н. з. НОМЕР_1 , ринкова вартість автомобіля TOYOTA CAMRY, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 становить 732166,38 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA CAMRY, д. н. з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП становить 398314,43 грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля TOYOTA CAMRY, д. н. з. НОМЕР_1 становить 239644,92 грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 2.1 ст.2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі ч.2 ст.999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами ст.3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 ст.33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно із пунктом 36.1 ст.36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 ст.36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У справі № 569/13697/15-ц постанова від 21.03.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 ст.36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.

Також у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10.06.2020 року), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.

Для приватного права властивою є розумність, характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20).

Для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.

Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Оцінюючи обставини справи, що розглядається, суд ураховує підтверджений належними та допустимими доказами факт врегулювання страхового випадку та узгодження між позивачем ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан» суми страхового відшкодування в розмірі 121800 грн, а також факт виконання зобов`язання страховиком та виплату позивачеві страхового відшкодування в узгодженому загальному розмірі 121800 грн.

У підписаному 07.03.2025 року позивачем ОСОБА_1 акті про врегулювання страхового випадку зазначено, що акт складено у відповідності до вимог пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, а узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що відбувся 21.01.2025 року, вважаються припиненими.

Тобто, за змістом вказаного акту ОСОБА_1 , діючи добровільно, на власний розсуд погодилась із розміром страхового відшкодування ТДВ «СК «Гардіан» в сумі 121800 грн та правовими наслідками такої виплати, а заявлена в подальшому вимога до страхової компанії суперечить як попередній поведінці ОСОБА_1 , так і засадам розумності та диспозитивності. Відомостей про те, що ОСОБА_1 підписала вказаний акт під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 35200 грн за необґрунтованістю позовних вимог у вказаній частині.

Щодо стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, про що було роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При оцінці обґрунтованості вимог у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи проявів моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди, слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Як встановлено судом, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень. Унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди й було пошкоджено транспортний засіб, власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку вимогам про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що пошкодження майна завжди породжує негативні емоції у людини і можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я.

Разом з тим, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а змістом моральних страждань потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Враховуючи доводи позивача щодо змісту моральної шкоди, відсутність доказів на підтвердження завдання моральної шкоди ТДВ «СК «Гардіан», відсутність вини в діях страховика, ступінь пошкодження транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування моральної шкоди.

Ураховуючи надані суду належні та допустимі докази, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди слід відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем не надано доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові на позивача.

Ураховуючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено у повному обсязі, відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 223, 229, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному веб-порталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, .

Суддя І.М. Михайлова