ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/544/25 Номер провадження 22-ц/814/4275/25Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Симоненка Тараса Вікторовича, представника ОСОБА_1 , на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначено) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 заборгованість:

за кредитним договором № 75948332 у сумі 26 150,52 грн, з яких: 8 050 грн заборгованість по тілу кредиту, 18 100,52 грн заборгованість по відсоткам;

за кредитним договором № 48086 у сумі 10 317,50 грн, з яких: 2 500 грн заборгованість по тілу кредиту; 7 442,50 грн заборгованість по відсоткам; 375 грн заборгованість по комісії.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачка свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, права вимоги якої відступлені 14.06.2021 та 05.01.2024 на користь ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених договорів факторингу.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року позов ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором позики від 27.07.2021 № 75948332 в сумі 26 150 грн 52 коп.; за кредитним договором від 10.09.2021 № 48086 в сумі 10 317 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати на оплату судового збору в сумі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Симоненко Т.В., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд залишив поза увагою той факт, що позивачем належним чином не доведено факт надання відповідачці кредитних коштів та того, що на момент переходу до позивача прав за договором факторингу існувало право вимоги саме у розмірі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, в тому числі щодо позики і процентів. Розрахунки заборгованості не є належним доказом видачі та отримання коштів, оскільки не є первинними документами, а також не є безспірними доказами розміру заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування повторно наведені обставини і доводи позовної заяви та звертається увага, що укладання угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено, що і є доказом фактичного підписання оригіналів кредитних договорів та надання йому примірника оригіналів договорів.

Вважає, що товариством доведено факт укладання спірних договорів з відповідачкою в електронній формі, тому позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а відповідачка намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Вказує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачкою кредитних коштів за укладеними договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку, до того ж, передача даної документації до фактора не передбачена договорами факторингу.

Зазначає, що відповідачка, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачкою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ОСОБА_1 укладено договір позики №75948332, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 6HSLt9ds4w(а.с.8).

Відповідно до умов даного договору відповідачка мала отримати у позику 8 050 грн, строком на 30 днів, з 27/07/2021 по 28.08.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом.

25.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 48086 від 10.09.2021, якою продовжено строк дії вказаного договору строком на 30 днів (а.с.22 зворот)

25.10.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 48086 від 10.09.2021, якою продовжено строк дії вказаного договору строком на 30 днів до 19.11.2021 (а.с.22)

Як вбачається з інформаційної довідки, складеної ТОВ «Платежі Онлайн» від 10.04.2025 за №1250/04, 10.09.2021 о 18:02:06 за допомогою платіжного сервісу «Platon» була проведена транзакція № 33128-61222-05333 на суму 2 500 на номер платіжної картки НОМЕР_1 -DANK з описом видача кредиту № 48086 (а.с.24)

З листа АТ «А-Банк» від 22.07.2025 за № 20.1.0.0.0/7-20250717/0100, вбачається що картка № 505759 емітована на ім?я ОСОБА_1 , рух коштів по рахунку за період з 27.07.2021 по 31.07.2021 та за період з 10.09.2021 по 14.09.2021 додано. Станом на 27.01.2021 інші рахунки клієнта відсутні. (а.с.126)

Як вбачається з виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_2 в АТ «А-Банк», 27.07.2021 проведено транзакцію коштів у розмірі 8 050 грн та 25.08.2021 року проведено транзакцію у розмірі 2 587 грн.( а.с.127-128)

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір відступлення прав вимоги № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників. (а.с.9-10)

28.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладена додаткова угода № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.(а.с.11)

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 12 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якої права вимоги відступаються згідно з Реєстром боржників № 11 від 27.10.2023. (а.с.12).

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.10.2023 за договором факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників загальною кількістю 24674 (а.с.13).

Згідно з витягом з Реєстру боржників від 27.10.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26 150,52 грн, з яких: 8 050 грн заборгованість по тілу кредиту; 18 100,52 грн заборгованість по відсоткам.(а.с.14)

05 січня 2024 року між ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК « АВІРА ГРУП» укладений договір факторингу № 05012024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» передає (відступає) ТОВ «ФК « АВІРА ГРУП» за плату, а ТОВ «ФК « АВІРА ГРУП» приймає належні ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників(а.с.25-26).

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 05.01.2024 за договором факторингу від 05.01.2024 № 05012024 ТОВ «ФК « АВІРА ГРУП» прийняло реєстр боржників (а.с.27).

Згідно з витягом з Реєстру боржників від 05.01.2024 ТОВ «ФК « АВІРА ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 317,50 грн, з яких: 2 500 грн заборгованість по тілу кредиту; 7 442,50 грн заборгованість по відсоткам; 375 грн заборгованості по комісії.(а.с.28)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач у підтвердження заявлених вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договори в електронному вигляді, із застосуванням електронних підписів. При цьому, відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подавала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надсилав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності), який відповідачка використала для підтвердження підписання кредитного договору.

Укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту: № 75948332 від 27.07.2021 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «6NSLt9ds4w».

Укладений між ТОВ «Авіра Груп» та ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту: № 48086 від 10.09.2021 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «AV2549».

Вказані ідентифікатори були власноручно введені відповідачкою для електронного підпису. Зазначені підписи підтверджують, що відповідачка ознайомилася та погодилася з усіма умовами договорів, які відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитні договори.

Відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суми заборгованості, оскільки вказані договори є дійсними.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів отримання відповідачкою коштів згідно договорів спростовуються листом АТ «А-Банк» та випискою про рух коштів, з яких вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_2 було емітовано на ім?я ОСОБА_1 та 27.07.2021 на нього зараховано 8 050 грн і 25.08.2021 2 587 грн (а.с.126-128)

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим.

На підставі викладеного, суд відхиляє доводи відповідачки, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що нею підписувались (укладалися) кредитні договори та отримувались кошти.

Рішення суду у частині правильності нарахування процентів за користування кредитними коштами не оскаржується, а тому відповідно до приписів ст.367 ЦПК України його законність і обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється.

Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19.

Згідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, підстав для застосування наслідків строку пропуску позовної давності немає, оскільки перебіг позовної давності, визначений Кодексом, зупинено на строк дії такого стану, тобто, строк позовної давності не закінчився.

Проаналізувавши питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, наведені апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Симоненка Тараса Вікторовича, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 10 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням вимог ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов