Справа № 372/5303/24
Провадження № 2-др/369/162/25
22.12.2025 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун», про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, подану у межах розгляду цивільної справи № 372/5303/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» про стягнення компенсації за порушення умов праці за понаднормову роботу в нічну зміну, за невиплату по листам тимчасової непрацездатності, компенсацію в обмеженні у відпустці всупереч діючому законодавству на протязі всього періоду роботи, -
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» (відповідач) про стягнення компенсації за порушення умов праці за понаднормову роботу в нічну зміну, за невиплату по листам тимчасової непрацездатності, компенсацію в обмеженні у відпустці всупереч діючому законодавству на протязі всього періоду роботи.
01 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» (направлена до суду засобами поштового зв`язку 26 вересня 2025 року) про вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) при розгляді справи № 372/5303/24. У вказаній заяві представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи у суді першої інстанції, у розмірі 61 000 (шістдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву передано для розгляду головуючому судді Янченку А.В.
Відповідно до частини 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідачем було подано заперечення на клопотання позивача про вирішення питання розподілу судових витрат, у яких ТОВ «Фешнтаун» вказав на безпідставність та необґрунтованість доводів позивача.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» про стягнення компенсації за порушення умов праці за понаднормову роботу в нічну зміну, за невиплату по листам тимчасової непрацездатності, компенсацію в обмеженні у відпустці всупереч діючому законодавству на протязі всього періоду роботи, відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 11 вересня 2025 року, до закінчення судових дебатів, представником відповідача було зроблено заяву про наявність у ТОВ «Фешнтаун» витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що докази на підтвердження розміру цих витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Заява представника ТОВ «Фешнтаун» про вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) при розгляді справи № 372/5303/24 із документами, що підтверджують розмір понесених витрат, направлена до суду засобами поштового зв`язку 26 вересня 2025 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем дотримано процесуальний порядок та строки, передбачені частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, щодо подання заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та надання доказів на підтвердження їх розміру.

Суд, дослідивши заяву відповідача, заперечення позивача та матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом частини першої та пункту 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правничої допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

За вимогами частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі№240/3888/19.

Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та належним чином доведені.

Суд також враховує, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у встановленому законом порядку та строк відповідачем надано суду документи на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від 02 грудня 2024 р.; копію додатку № 1 до договору № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від 02 грудня 2024 р.: протокол погодження договірної ціни від 02.12.2024 р.; копію додатку № 2 від 04.02.2025 р. до договору № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від 02 грудня 2024 р.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000185 від 18.10.2017 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області; копію ордера серії АА № 1538656 від 03.02.2025 р. на надання правничої допомоги; копію детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом при наданні правничої допомоги від 22 вересня 2025 р.; копію акту прийому надання правничої допомоги (наданих послуг) від «23» вересня 2025 року.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» (ідентифікаційний ) та адвокатом Кришталь Вікторією Василівною було укладено договір № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги. Предметом цього договору є надання клієнту (відповідачу) правничої допомоги у справі № 372/5303/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фешнтаун» про стягнення компенсації за порушення умов праці за понаднормову роботу в нічну зміну, за невиплату по листам тимчасової непрацездатності, компенсацію в обмеженні у відпустці всупереч діючому законодавству на протязі всього періоду роботи, у порядку та на умовах, визначених вказаним договором. Договір діє до моменту отримання рішення суду першої інстанції (п. 7.1. договору), тоді як під моментом отримання рішення суду першої інстанції сторони розуміють дату остаточного вирішення судом першої інстанції всіх процесуальних та матеріальних питань у справі № 372/5303/24, включно з питанням розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), та отримання клієнтом (відповідачем) усіх прийнятих судом першої інстанції копій повних рішень, додаткових рішень та інших процесуальних документів, постановлених судом в першій інстанції (залежно від дати отримання клієнтом (відповідачем) останнього з таких прийнятих судом документів) (п. 2. додатку № 2 до договору).

Згідно з пунктом 4.2. договору № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від 02 грудня 2024 р., гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в протоколі погодження договірної ціни.

02 грудня 2024 року між ТОВ «Фешнтаун» та адвокатом Кришталь В.В. підписано протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого розмір винагороди адвоката за надання правової (правничої) допомоги, що надається адвокатом у справі № 372/5303/24 розраховується за такими тарифами: погодинна ставка за надання правничої допомоги, не включеної до переліку фіксованих послуг 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп. за одну годину; участь адвоката в одному судовому засіданні 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп.; складення відзиву на позовну заяву 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп.; складення заперечення на відповідь на відзив 6 000 (шість тисяч) гривень 00 коп.; складення інших процесуальних документів вартість розраховується згідно з погодинною ставкою (2 000 грн/год), виходячи з фактичного часу, витраченого адвокатом на підготовку та складення відповідного документа; поїздки до суду (не пов`язані з участю в засіданнях, зокрема для ознайомлення з матеріалами справи, подання або отримання документів) 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп. за один виїзд до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Загальна сума винагороди адвоката визначається на підставі фактично наданих послуг згідно із зазначеними тарифами та розраховується з урахуванням погодинної ставки (2 000 грн/год) і загальної кількості часу, витраченого адвокатом у зв`язку з наданням правничої допомоги за протоколом та договором, якщо сторонами не погоджено фіксовану вартість конкретної послуги.

Згідно з детальним описом наданих послуг (виконаних адвокатом при наданні правничої допомоги) від 22 вересня 2025 р. адвокатом у межах справи № 372/5303/24 було надано такі послуги:

-05.12.2024 (3 год.) правовий аналіз та консультація: аналіз позовної заяви ОСОБА_1 з додатками та клопотаннями; аналіз документів, наданих відповідачем документів щодо трудових відносин із позивачем; надання первинної консультації ТОВ «Фешнтаун» з правових питань.

-11.12.2024 - 13.12.2024 підготовка та складення відзиву на позову заяву: збір та аналіз доказів; дослідження актуальної судової практики у подібних правовідносинах; складення тексту відзиву та заперечень щодо призначення судово-медичної експертизи; направлення документів учаснику справи та до суду.

-29.01.2025 (2 год. 30 хв.) правовий аналіз документів та підготовка відповіді: аналіз заяви позивача про виклик і допит свідка та інформаційного запиту від 28.12.2024; збір інформації та складення відповіді на інформаційний запит від імені ТОВ «Фешнтаун».

-29.01.2025 - 30.01.2025 підготовка та складення заперечення на відповідь на відзив: правовий аналіз відповіді на відзив ОСОБА_1 ; складення тексту заперечення, що включало аргументацію проти проведення експертизи та допиту свідка; направлення документів сторонам.

-04.02.2025, 02.04.2025, 28.05.2025, 11.09.2025, 22.09.2025 представництво адвокатом інтересів ТОВ «Фешнтаун» у п`яти судових засіданнях у Києво-Святошинському районному суді Київської області.

-27.03.2025 (2 год.) аналіз клопотання та складення заперечення: опрацювання клопотання представника позивача про залучення співвідповідачів; аналіз правового статусу заявлених осіб; складення та направлення заперечень проти залучення співвідповідачів.

23 вересня 2025 року між ТОВ «Фешнтаун» та адвокатом Кришталь В.В. підписано акт прийому наданої правової (правничої) допомоги (наданих послуг), яким сторони засвідчили факт виконання адвокатом зазначених послуг/робіт у повному обсязі. Загальна вартість наданої адвокатом правничої допомоги (наданих послуг) згідно з договором № 02/12/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від «02» грудня 2024 року становить 61 000 (шістдесят одна тисяча) гривень 00 коп. Відповідно до умов акта, оплата послуг здійснюється протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати його підписання. Підписанням вказаного документа відповідач підтвердив, що послуги надані належним чином, якісно, вчасно та у повному обсязі, а також засвідчив відсутність будь-яких претензій до адвоката щодо обсягу та якості наданої допомоги.

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок щодо можливості стягнення витрат не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами, викладено також у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, окрім випадків оцінки їх співмірності для розподілу між сторонами.

Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх детальний розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 751/3840/15 та постанові Касаційного господарського суду від 05 лютого 2019 року у справі № 906/194/18).

Верховний Суд у постанові у справі № 922/3812/19 також підкреслив, що суди, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Також Верховний Суд у постанові від 08.04.2019 у справі № 922/619/18 дійшов правового висновку, що суд не наділений повноваженням, а відповідно не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Крім того, у пунктах 34 - 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Також, у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зменшення судом розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката можливе лише за наявності обґрунтованого клопотання іншої сторони та з обов`язковим зазначенням конкретних мотивів і правових підстав такого зменшення.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таким чином, позивач не просто має висловити незгоду з розміром витрат, а зобов`язаний надати суду ґрунтовні та обґрунтовані докази того, що заявлені витрати є неспівмірними за критеріями, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України. Суд констатує, що належних доказів на підтвердження неспівмірності витрат, позивачем подано не було.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Зазначений підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, у пункті 115 рішення у справі «Бєлоусов проти України» (Belousov v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що «… хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».

Аналогічна позиція викладена у пункті 99 рішення ЄСПЛ у справі «Родзевілло проти України» (Rodzevillo v. Ukraine), де Суд вказав: «…хоча заявник ще не оплатив надану йому правову допомогу, з документів вбачається, що він зобов`язаний сплатити за неї згідно з договором. Як випливає з матеріалів справи, п. А. Крістенко готував зауваження від імені заявника, а тому має право вимагати винагороду згідно з договором. Відповідно Суд вважає, що зазначені витрати було «фактично зазнано».

Правова позиція щодо можливості розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які мають бути сплачені у майбутньому, є сталою та підтверджена численними постановами Верховного Суду, зокрема: Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 19.04.2023 у справі № 760/10847/20-ц, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Враховуючи, що умови договору № 02/12/24-1 від 02 грудня 2024 року та протоколу погодження договірної ціни є чіткими, а обсяг виконаних робіт належним чином підтверджений актом приймання наданих послуг та їх детальним описом, суд не вбачає правових підстав для втручання у домовленості сторін щодо розміру гонорару. Оскільки обсяг, склад та вартість наданих послуг підтверджені належними та допустимими доказами, а строк оплати за умовами акта ще не настав, такі витрати підлягають відшкодуванню незалежно від моменту їх фактичної оплати.

Дослідивши надані стороною відповідача докази на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, проаналізувавши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних у межах договору про надання професійної правничої допомоги, та встановивши наявність у адвоката належних повноважень, які були чинними на момент подання заяви, оскільки строк дії вказаного договору не закінчився, а також враховуючи, що позивачем не було належним чином обґрунтовано заперечень та не спростовано заявленого розміру витрат, суд доходить висновку про обґрунтованість понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 61 000 (шістдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Аналізуючи заявлений розмір витрат та надані докази на підтвердження обсягу професійної правничої допомоги крізь призму принципів співмірності, розумності та пропорційності до предмета спору, враховуючи складність справи, фактично виконаний адвокатом обсяг робіт та критерій розумної необхідності таких витрат для даної справи, клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути їх у розмірі 30 500 грн. (50 % від 61 000 грн).

Зважаючи на викладене, з метою усунення неповноти судового рішення щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 372/5303/24.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фешнтаун» ; адреса: 08173, Київська область, Обухівський район, село Ходосівка, вул. Обухівське шосе, буд. 1, кв. 16) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 500 (тридцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено: 22.12.2025 року.

Суддя А.В. Янченко