Номер провадження: 22-ц/813/6471/25
Справа № 509/216/25
Головуючий у першій інстанції Спічак В.О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина»

представник позивача Райтінгер Кереліна Ігорівна

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача Бороган Валентин Володимирович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» та адвоката Борогана Валентина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Спічака В.О., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні нарахування та 3% річних,-

установив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги: основний борг 107678,04 грн, інфляційні втрати 1236,57 грн, 3 % річних 469,37 грн та судовий збір 3028,00 грн..

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» у позовній заяві вказує, що оскільки відповідач фактично користувався комунальними послугами та послугами з утримання будинку, він має відшкодувати ОСББ витрати на їх надання. Крім того, Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачає, що кожен співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати встановлені законодавством та Статутом об`єднання внески і платежі. Безпідставна несплата відповідачем цих внесків спричинила виникнення відповідної заборгованості.

Позивач також посилається на ст. 625 Цивільного кодексу України, та вважає, що наявні підстави для нарахування на основний борг інфляційні втрати та 3% річних за весь період прострочення заборгованості.

Позивач вже раніше звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зазначеної заборгованості. Овідіопольським районним судом Одеської області 09.06.2023 р. було видано судовий наказ про стягнення боргу з відповідача, який згодом за скаргою відповідача скасовано. У зв`язку з цим позивач повторно звернувся з позовом про стягнення заборгованості у порядку позовного провадження.

В подальшому 09.04.2025 через систему «Електронний суд» Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив про часткову оплату відповідачем наявної заборгованості. Так відповідачем було сплачено:

- за утримання котельні за період з жовтня 2021 року по листопад 2024 року нараховано 21 231,18 грн, сплачено відповідачем 15 424,81 грн.;

- за охорону спільного майна за той же період нараховано 20 405,48 грн, сплачено 14 945,52 грн.

- за поводження з побутовими відходами нараховано 1 653,30 грн, сплачено 1 205,93 грн.

- за опалення нараховано 8 470,12 грн, сплачено 7 021,07 грн.

- за постачання гарячої води нараховано 8 249,12 грн, сплачено 4 705,80 грн.

Відповідач не сплатив послуги з опалення місць загального користування, додаткові витрати на альтернативне джерело електропостачання та передоплату альтернативного живлення.

Після відкриття провадження відповідач сплатив інфляційні втрати в сумі 409,52 грн та 3% річних у сумі 199,22 грн.

Крім того, у вказаній заяві позивач зазначив, що з моменту підготовки позовної заяви на момент розгляду справи, а саме в період з грудня 2024 року по лютий 2025 року відповідач не сплачував поточні нарахування за житлово-комунальні послуги, що склали 9 292,90 грн.

Враховуючи зазначені вище розрахунки та нарахування позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 42 550,87 грн., та інфляційні втрати в сумі 827,05 та 3 % річних в розмірі 270,15 грн..

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні нарахування та 3% річних про стягнення заборгованості задоволено частково.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що 08.08.2014 року Загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» було прийнято рішення з питання затвердження кошторису ОСББ «Пятая Жемчужина» та встановлення розміру загальнообов`язкових платежів на обслуговування та ремонт неподільного та загального майна. Розмір вказаних внесків та платежів наведений у відповідному додатку до протоколу загальних зборів ОСББ «Пятая Жемчужина» від 08.08.2014 року (а.с. 178).

Під час розгляду справи було встановлено, що інших рішень Загальні збори ОСББ «Пятая Жемчужина» з питань встановлення розміру загальнообов`язкових платежів на обслуговування та ремонт неподільного та загального майна, та встановлення кошторису не приймало.

Таким чином саме встановленні загальними зборами тарифи за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією (житлові послуги), мають прийматись для обрахування заборгованості відповідача у справі.

Що стосується визначення вартості спожитих комунальних послуг (зокрема опалення, постачання гарячої води і водовідведення, вивезення та управління побутовими відходами тощо), то їх вартість та порядок формування встановлюється не рішеннями загальних зборів співвласників, оскільки вони надаються виконавцями відповідних комунальних послуг з урахуванням особливостей, встановлених нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами тощо. Об`єднання оплачує за зазначені послуги постачальникам за встановленими тарифами, порядок формування яких врегульовано та здійснюється органами місцевого самоврядування (ОМС) та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Відсутність затверджених тарифів на витрати на дизель-генератор та передоплату для альтернативного джерела електропостачання, за умови наявності договорів з виконавцем послуг щодо обслуговування генератора, закупівлю палива до нього та фактичного користування такими послугами, не може бути підставою звільнення споживача послуг від їх сплати.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення законодавства, суд вважає, що при розрахунку вартості використаних житлових послуг з управління будинку та прибудинковою територією (відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, охорона спільного майна, утримання котельні ) має використовуватись тариф, затверджений загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» від 08.08.2014 р.: за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8,76 грн за 1 кв. м. на місяць, за послуги з охорони будинку та прибудинкової території у розмірі 4,127 грн. за кв.м., утримання котельні 3,70 грн за кв.м. у літній період, оскільки в матеріалах справи відсутні докази (протоколи, рішення тощо) про встановлення в подальшому загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» переліку послуг та тарифу в іншому розмірі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість яка обліковувалась за ним станом на листопад 2024 року з: оплати внеску з утримання будинку у розмірі 31723,46 грн; оплати внеску з охорони у розмірі - 14945,52 грн., та внеску з утримання котельні у літній період - 8685,75 грн.

Також відповідач сплатив заборгованість за опалення по листопаді 2024 року у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунки на опалення, наведені сторонами, погоджується з позицією відповідача щодо некоректних розрахунків, здійснених позивачем, через допущені арифметичні помилки, і що саме зроблені відповідачем розрахунки нарахувань за опалення є вірними. Так, згідно даних особового рахунку відповідача, позивач нарахував відповідачу за опалення квартири 8 470,12 грн. Однак після перевірки вказаного розрахунку судом виявилось, що згідно даних, які містяться у виставлених позивачу рахунках на оплату, загальна сума заборгованості за опалення становить не 8 470,12 грн (як зазначено позивачем), а 7021,07 грн, були сплачені відповідачем по справі.

Натомість відповідачем не сплачено за житлові послуги, надані позивачем щодо утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, охорони спільного майна у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.

Так, заборгованість за житлові послуги, надані позивачем щодо утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року становить 2 504,49 грн (8,78 грн. за кв.м. *95,3 кв.м.*3 місяці), охорони спільного майна 1 179,9 грн (4.127грн за кв.м.*95,3 кв.м.*3 місяці) , що розрахована судом відповідно до розмірів внесків (тарифів), затверджених рішенням Загальних зборів ОСББ «Пятая Жемчужина», що затверджено Протоколом Загальних зборів від 08.08.2014 р. (а.с. 178).

Судом встановлено відсутність у відповідача заборгованості з оплати внесків за холодну воду.

В свою чергу суд приходить до висновку, що у відповідача наявна заборгованість з вивезення твердих побутових відходів перед позивачем. Так відповідно до розрахунку заборгованості (який додано до заяви про зменшення позовних вимог), відповідачу нараховано за послугу з вивезення твердих побутових відходів 1820,55 грн. (за період з жовтня 2021 року по лютий 2025 року включно), відповідачем за надану послугу сплачено 1205,90 грн. Таким чином заборгованість відповідача становить 614 гривень 64 копійки.

Слід зазначити, що ОСББ не встановлює самостійно розмір тарифу за послугу з вивезення побутових відходів, оскільки послуга з вивезення твердих побутових відходів не є частиною послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з чинним законодавством України, і є окремою послугою,

Нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів здійснюється за розмірами, встановленими виконавцем послуги, у відповідності до укладеного Договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №13 від 01.03.2021 року, укладеного з Комунальним підприємством «Одескомунтранс» (а.с.43).

Отже Позивач не надає вказану послугу самостійно (за рахунок власних ресурсів та працівників), така послуга надається співвласникам на підставі вищевказаних договорів, відповідно і нарахування здійснюється у відповідності до тарифу визначеного саме виконавцем послуги в даному випадку Комунального підприємства «Одесакомунтранс».

Відповідачем не надано доказів сплати за послуги з вивезення ТПВ, в повному обсязі, як і не надано доказів того, що така послуга не надавалась.

Індивідуальний договір між відповідачем та виконавцем послуги з вивезення ТПВ також не укладався. Крім цього, послуга з вивезення побутових відходів не входить до утримання будинку та прибудинкової території.

Крім того у відповідача наявна заборгованість з послуги опалення місць загального користування у розмірі 3653 гривні 37 копійок, та послуги з надання гарячої води та водовідведення у розмірі 3543 гривні 32 копійки. Надання вказаних послуг у будинку з автономною котельної здійснюється за рахунок постачання природного газу, який позивач отримує на підставі відповідного договору від 18.11.2021 року, ціноутворення за яким здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу природного газу. Таким чином враховуючи, що вказані послуги є комунальними, до них має застосовуватися тарифи, визначені позивачем з урахуванням вартості поставки та розподілу придбаного природного газу у постачальника .

Щодо нарахування додаткових витрат у розмірі 5734 гривень 14 копійок, та витрат з передоплати з альтернативне живлення у розмірі 1183,82, слід зазначити, під час розгляду справи представником позивача було зазначено, що вказані витрати пов`язані з необхідністю експлуатації та технічного обслуговування дизельного генератора, що знаходиться на балансі позивача, що підтверджується довідкою позивача. Зазначений дизельний генератор використовуються під час відсутності енергопостачання, що останнім часом має місце через ракетні обстріли та пошкодження енергетичної інфраструктури країною агресором російською Федерацією. Відповідно до договору №О-19 від 01.02.2023 року Позивачу надаються послуги з технічного обслуговування та ремонту даного дизель генератора. Відповідно договору поставки нафтопродуктів №ВСТ-4/Н від 24.02.2022 року, позивачу здійснюються поставки пального для забезпечення роботи вказаного дизельного генератора.

Враховуючи вищевикладене, за умови наявності договорів з виконавцем послуг щодо обслуговування генератора, закупівлю палива до нього та фактичного його використання, вказані витрати мають бути оплачені відповідачем в повному обсязі.

Отже, суд констатує, що наразі у відповідача перед позивачем ОСББ «Пятая Жемчужина» існує непогашена заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 20190 гривні 33 копійки, що складається:

-за послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року) - 2 504,49 грн,

-охорони спільного майна (що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року) -1 179,9 грн;

-вивезення твердих побутових відходів 614,62 грн;

-опалення місць загального користування 3653,37 грн;

-опалення квартири (за теплолічильником) 1776,67 грн (554,65 грн за грудень 2024 р., 554,97 грн. за січень 2025 р., 667,05 грн. за лютий 2025 року);

-утримання котельні у літній період 0,0 грн (оскільки відповідачем у повному обсязі сплачено за відповідну послугу за тарифами, затвердженими рішенням загальних зборів);

-послуга з гарячого водопостачання та водовідведення 3543,32 грн;

-послуга з холодного водопостачання та водовідведення 0,0 грн (оскільки відповідачем у повному обсязі сплачено за відповідну послугу)

-додаткові витрати 5734,14 грн;

-передоплата альтернативного живлення 1183,82 грн.

Таким чином, вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСББ «Пятая Жемчужина» та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСББ «Пятая Жемчужина» до ОСОБА_2 про стягнення звборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив суму заборгованості, виходячи з мінімальних внесків, а не з фактичних витрат ОСББ, понесених на утримання будинку та надання житлово-комунальних послуг, що суперечить Законам України «Про ОСББ», «Про житлово-комунальні послуги», а також ст. 322, 509, 526 ЦК України.

Відповідач фактично та систематично користувався всіма житлово-комунальними послугами протягом 20212024 років, що підтверджено лічильниками та договорами. Заперечень щодо якості чи обсягу послуг не подано, а отже обов`язок оплати є безумовним відповідно до практики Верховного Суду.

Суд помилково визнав розрахунки відповідача правильними та не врахував вимоги Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» і Методики №315. Донарахування до мінімальної частки споживання тепла здійснено правомірно і обґрунтовано.

Суд не надав належної оцінки доказам позивача в їх сукупності, безпідставно надав перевагу розрахункам відповідача та порушив вимоги ст.ст. 7681, 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і розподілу доказового тягаря.

У аналогічних справах щодо того ж ОСББ суди повністю задовольняли позови. Оскаржуване рішення суперечить цій практиці та правовим позиціям Верховного Суду.

Також не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року скасувати та винести нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ПЯТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3%х відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення ґрунтується на припущеннях, а не на належних, допустимих та достовірних доказах, що прямо заборонено ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Вказує, щодо послуги з вивезення твердих побутових відходів, щ позивач не надав доказів фактичної оплати цієї послуги виконавцю, відсутній обґрунтований та перевіряємий розрахунок частки відповідача, суд стягнув кошти лише з припущення, що послуга надавалась.

Щодо опалення місць загального користування та гаряче водопостачання і водовідведення, то скаржник зазначає, що ці послуги надаються безпосередньо ОСББ, а тому їх вартість мала бути затверджена загальними зборами, чого зроблено не було.

Позивач не надав розрахунків вартості зазначених послуг.

Суд помилково визнав їх комунальними послугами з тарифами, встановленими ОМС або НКРЕКП.

Щодо додаткових витрат на дизель-генератор та передоплата альтернативного живлення, то скаржник зазначає, що відсутні рішення загальних зборів ОСББ щодо запровадження таких внесків.

Закон не передбачає обов`язку співвласника сплачувати додаткові внески лише на підставі договорів ОСББ з третіми особами.

Позивач не довів фактичне понесення відповідних витрат.

Позиція учасників справи.

Не погоджуючись з доводами викладеним в апеляційній скарзі представника відповідача, представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Щодо явки сторін.

Сторони належним чином повідомлені про місце, час та дату судового засідання, представник відповідача до суду зявилась та надала суду свої пояснення,однак відповідач до судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи відповідно до ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, оцінивши доводи апеляційних скарг та заперечень, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.07.2014 на підставі протоколу №1 установчих зборів співвласників будинку було створено та зареєстровано ОСББ «Пятая Жемчужина».

01.08.2014 будинок АДРЕСА_1 , передано на баланс ОСББ «Пятая Жемчужина» за актом приймання-передачі.

08.08.2014 Протоколом загальних зборів ОСББ «Пятая Жемчужина» №2 затверджено Статут, який визначає обов`язок співвласників сплачувати внески.

Після передачі житлового комплексу в обслуговування Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Пятая Жемчужина», відповідно до ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» було укладено ряд прямих договорів з виконавцями (постачальниками) житлово-комунальних послуг на колективне споживання таких послуг в інтересах всіх кінцевих споживачів співвласників багатоквартирного будинку.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідач не сплачував ОСББ «Пятая Жемчужина» платежі за житлові комунальні послуги починаючи з жовтня 2021 року, у зв`язку з чим на момент звернення з позовом до суду у нього утворилась заборгованість перед позивачем по справі.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ОСББ «Пятая Жемчужина».

08.08.2014 року Загальними зборами ОСББ «Пятая жемчужина» прийнято рішення про затвердження розмірів внесків та платежів з утримання вказаного житлового будинку (а.с. 178).

З метою забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами позивачем укладено наступні договори: договір з колективним позивачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 20.07.2020 р. від 10354; договір про надання послуг від 01.08.2021 р. № КГМ-0107; договір про вивіз твердих відходів від 01.12.2015 р. № 354 ОЖП 92; договір про надання послуг від 01.03.2021 р. № 13; договір постачання природного газу, укладеного між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 18.11.2021 р.; договір постачання природного газу, укладеного між ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» та ОСББ «Пятая Жемчужина» від 28.06.2022 р. № 1212-ГВП-23; договір охорони від 01.12.2020 р. № 01/12-5Ж;

Відповідно до наявних в матеріалів справи даних позивач нараховує мешканцям будинку платежі за такі житлово комунальні послуги:

- Утримання будинку та прибудинкової території;

- Охорона спільного майна;

- Вивезення твердих побутових відходів;

- Опалення місць загального користування;

- Опалення;

- Утримання котельні;

- Гаряча вода і водовідведення;

- Холодна вода та водовідведення;

- Додаткові витрати;

- Предоплата з альтернативного живлення.

Під час розгляду справи відповідач сплатив позивачу заборгованість за житлово комунальні послуги у розмірі 74031,63 грн, яка обліковувалась за відповідачем станом на листопад 2024 року з яких:

-внесок з утримання будинку та прибудинкової території - 31723,46 грн. (оплата здійснена 18.03.2025 р.);

-внесок з охорони спільного майна - 14945,52 грн. (оплата здійснена 18.03.2025 р.);

-внесок з утримання котельні - 8685,75 грн. (оплата здійснена 18.03.2025 р.);

-внесок з вивезення сміття - 1205,93 грн. (оплата здійснена 18.03.2025 р.);

-внесок з холодної води - 5744,10 грн. (оплата здійснена 09.03.2025 р.);

-внесок з горячої води - 4705,80 грн. (оплата здійснена 18.03.2025 р.);

-внесок на опалення - 7021,07 грн. (оплата здійснена 26.03.2025 р.);

та 3% річних та інфляційні витрати 608,74 грн (оплата здійснена 26.03.2025 р.)

Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком яка включає в себе забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно ч.2 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 319, 322ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.

Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначеннями, які вживаються в цьому Законі та містяться у статті 1, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Наказом Державного комітету України будівництва та архітектури від 18 травня 2005 року № 80 затверджені «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», чинні від 01 січня 2006 року, за пунктом 2.50 яких у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків допускається розміщувати приміщення: адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, відділень зв`язку загальною площею не більше 700 кв. м, банків, магазинів і кіосків з продажу преси, поліклінік, жіночих консультацій, рентгено-стоматологічних кабінетів (в разі забезпечення вимог НРБУ); роздавальних пунктів молочних кухонь, юридичних консультацій і нотаріальних контор, загсів, філій бібліотек, виставкових залів, контор житлово-експлуатаційних організацій, фізкультурнооздоровчих занять загальною площею до 150 кв. м., культурно-масової роботи з населенням (для проведення лекцій, зборів, бібліотек-читалень, кімнат для індивідуальних занять, роботи гуртків, прийому громадян депутатами тощо), дитячих художніх шкіл, центрів соціального захисту населення, центрів зайнятості населення базового рівня до 50 відвідувачів і до 15 співробітників центрів, а також груп короткотривалого перебування дітей дошкільного віку (крім цокольного поверху). У житлових будинках допускається розміщення на верхньому житловому поверсі (у тому числі мансардному) творчих майстерень художників та архітекторів.

Отже, в силу наведених вище визначень, державних нормативів та відповідно до поняття, наведеного у статті 380 ЦК України багатоквартирний будинок є житловим будинком, будівлею, призначеною для постійного в ній проживання. Співвідношення площі житлових приміщень (квартир) у багатоквартирному будинку та площі нежитлових приміщень у ньому зумовлене особливостями розміщення нежитлових приміщень у житловому будинку, тобто за загальним правилом є об`єктивним фактором.

За змістом статей 1, 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції -об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають:1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників (частина шоста статті 10 Закону № 417-VIII).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому статтею 10 Закону № 417-VIII. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом № 2866-III, відповідно до статті 1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2866-III основною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за частиною четвертою статті 4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з частинами п`ятою, дев`ятою та чотирнадцятою статті 10 Закону № 2866-III рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Права та обов`язки співвласника (тобто власника квартир та/або нежитлових приміщень) врегульовані статтями 14 та 15 Закону № 2866-III.

Водночас статті 16-18 Закону № 2866-III окремо визначають права та обов`язки об`єднання співвласників, яке набуває і здійснює їх через свої органи в силу положень статті 92 ЦК України про цивільну дієздатність юридичної особи.

Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону № 2866-III належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 4.6 Статуту ОСББ «Пятая Жемчужина» (а.с. 20) прийняття рішень з приводу затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, а також визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання відноситься до компетенції правління об`єднання.

Відповідно до ч.8 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (чинній на момент створення ОСББ «Пятая Жемчужина») до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання зокрема відноситься: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання; визначення розміру матеріального та іншого заохочення членів об`єднання і правління.

Крім того, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Отже, не зважаючи на зміни, які були внесені з часом в Закон «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», положення щодо виключної компетенції загальних зборів об`єднання щодо прийняття рішень з приводу затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників залишились без змін та є чинними.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до положень частини дев`ятої статті 10 Закону № 2866-III, частини другої статті 12 Закону № 417-VIII.

Під час розгляду справи було встановлено, що 08.08.2014 року Загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» було прийнято рішення з питання затвердження кошторису ОСББ «Пятая Жемчужина» та встановлення розміру загальнообов`язкових платежів на обслуговування та ремонт неподільного та загального майна. Розмір вказаних внесків та платежів наведений у відповідному додатку до протоколу загальних зборів ОСББ «Пятая Жемчужина» від 08.08.2014 року (а.с. 178).

Під час розгляду справи було встановлено, що інших рішень Загальні збори ОСББ «Пятая Жемчужина» з питань встановлення розміру загальнообов`язкових платежів на обслуговування та ремонт неподільного та загального майна, та встановлення кошторису не приймало.

Таким чином саме встановленні загальними зборами тарифи за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією (житлові послуги), мають прийматись для обрахування заборгованості відповідача у справі.

Що стосується визначення вартості спожитих комунальних послуг (зокрема опалення, постачання гарячої води і водовідведення, вивезення та управління побутовими відходами тощо), то їх вартість та порядок формування встановлюється не рішеннями загальних зборів співвласників, оскільки вони надаються виконавцями відповідних комунальних послуг з урахуванням особливостей, встановлених нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами тощо. Об`єднання оплачує за зазначені послуги постачальникам за встановленими тарифами, порядок формування яких врегульовано та здійснюється органами місцевого самоврядування (ОМС) та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Відсутність затверджених тарифів на витрати на дизель-генератор та передоплату для альтернативного джерела електропостачання, за умови наявності договорів з виконавцем послуг щодо обслуговування генератора, закупівлю палива до нього та фактичного користування такими послугами, не може бути підставою звільнення споживача послуг від їх сплати.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення законодавства, суд вважає, що при розрахунку вартості використаних житлових послуг з управління будинку та прибудинковою територією (відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, охорона спільного майна, утримання котельні ) має використовуватись тариф, затверджений загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» від 08.08.2014 р.: за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8,76 грн за 1 кв. м. на місяць, за послуги з охорони будинку та прибудинкової території у розмірі 4,127 грн. за кв.м., утримання котельні 3,70 грн за кв.м. у літній період, оскільки в матеріалах справи відсутні докази (протоколи, рішення тощо) про встановлення в подальшому загальними зборами ОСББ «Пятая Жемчужина» переліку послуг та тарифу в іншому розмірі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість яка обліковувалась за ним станом на листопад 2024 року з: оплати внеску з утримання будинку у розмірі 31723,46 грн; оплати внеску з охорони у розмірі - 14945,52 грн., та внеску з утримання котельні у літній період - 8685,75 грн.

Також відповідач сплатив заборгованість з опалення по листопад 2024 року у повному обсязі. Суд, перевіривши розрахунки на опалення, наведені сторонами, погоджується з позицією відповідача щодо некоректних розрахунків, здійснених позивачем, через допущені арифметичні помилки, і що саме зроблені відповідачем розрахунки нарахувань за опалення є вірними. Так, згідно даних особового рахунку відповідача, позивач нарахував відповідачу за опалення квартири 8 470,12 грн. Однак після перевірки вказаного розрахунку судом виявилось, що згідно даних, які містяться у виставлених позивачу рахунках на оплату, загальна сума заборгованості за опалення становить не 8 470,12 грн (як зазначено позивачем), а 7021,07 грн, які й були сплачені відповідачем по справі.

Натомість відповідачем не сплачено за житлові послуги, надані позивачем щодо утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, охорони спільного майна у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року.

Так, заборгованість за житлові послуги, надані позивачем щодо утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року становить 2 504,49 грн (8,78 грн. за кв.м. *95,3 кв.м.*3 місяці), охорони спільного майна 1 179,9 грн (4.127грн за кв.м.*95,3 кв.м.*3 місяці) , що розрахована судом відповідно до розмірів внесків (тарифів), затверджених рішенням Загальних зборів ОСББ «Пятая Жемчужина», що затверджено Протоколом Загальних зборів від 08.08.2014 р. (а.с. 178).

Судом встановлено відсутність у відповідача заборгованості з оплати внесків за холодну воду.

В свою чергу суд приходить до висновку, що у відповідача наявна заборгованість з вивезення твердих побутових відходів перед позивачем. Так відповідно до розрахунку заборгованості (який додано до заяви про зменшення позовних вимог), відповідачу нараховано за послугу з вивезення твердих побутових відходів 1820,55 грн. (за період з жовтня 2021 року по лютий 2025 року включно), відповідачем за надану послугу сплачено 1205,90 грн. Таким чином заборгованість відповідача становить 614 гривень 64 копійки.

Слід зазначити, що ОСББ не встановлює самостійно розмір тарифу за послугу з вивезення побутових відходів, оскільки послуга з вивезення твердих побутових відходів не є частиною послуги з управління багатоквартирним будинком, згідно з чинним законодавством України, і є окремою послугою,

Нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів здійснюється за розмірами, встановленими виконавцем послуги, у відповідності до укладеного Договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №13 від 01.03.2021 року, укладеного з Комунальним підприємством «Одескомунтранс» (а.с.43).

Отже позивач не надає вказану послугу самостійно (за рахунок власних ресурсів та працівників), така послуга надається співвласникам на підставі вищевказаних договорів, відповідно і нарахування здійснюється у відповідності до тарифу визначеного саме виконавцем послуги в даному випадку Комунального підприємства «Одесакомунтранс».

Відповідачем не надано доказів сплати за послуги з вивезення ТПВ, в повному обсязі, як і не надано доказів того, що така послуга не надавалась.

Індивідуальний договір між відповідачем та виконавцем послуги з вивезення ТПВ також не укладався. Крім цього, послуга з вивезення побутових відходів не входить до утримання будинку та прибудинкової території.

Крім того у відповідача наявна заборгованість з послуги опалення місць загального користування у розмірі 3653 гривні 37 копійок, та послуги з надання гарячої води та водовідведення у розмірі 3543 гривні 32 копійки. Надання вказаних послуг у будинку з автономною котельної здійснюється за рахунок постачання природного газу, який позивач отримує на підставі відповідного договору від 18.11.2021 року, ціноутворення за яким здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу природного газу. Таким чином враховуючи, що вказані послуги є комунальними, до них має застосовуватися тарифи, визначені позивачем з урахуванням вартості поставки та розподілу придбаного природного газу у постачальника .

Щодо нарахування додаткових витрат у розмірі 5734 гривень 14 копійок, та витрат з передоплати з альтернативне живлення у розмірі 1183,82, слід зазначити, під час розгляду справи представником позивача було зазначено, що вказані витрати пов`язані з необхідністю експлуатації та технічного обслуговування дизельного генератора, що знаходиться на балансі позивача, що підтверджується довідкою позивача. Зазначений дизельний генератор використовуються під час відсутності енергопостачання, що останнім часом має місце через ракетні обстріли та пошкодження енергетичної інфраструктури країною агресором російською Федерацією. Відповідно до договору №О-19 від 01.02.2023 року Позивачу надаються послуги з технічного обслуговування та ремонту даного дизель генератора. Відповідно договору поставки нафтопродуктів №ВСТ-4/Н від 24.02.2022 року, позивачу здійснюються поставки пального для забезпечення роботи вказаного дизельного генератора.

Відповідно п.6ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Спільним майном багатоквартирного будинку є зокрема механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно п.1,2 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати.

Враховуючи вищевикладене, за умови наявності договорів з виконавцем послуг щодо обслуговування генератора, закупівлю палива до нього та фактичного його використання, вказані витрати мають бути оплачені відповідачем в повному обсязі.

Отже, суд констатує, що наразі у відповідача перед позивачем ОСББ «Пятая Жемчужина» існує непогашена заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 20190 гривні 33 копійки, що складається: -за послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року) - 2 504,49 грн, -охорони спільного майна (що утворилась у період з грудня 2024 року по лютий 2025 року) -1 179,9 грн; -вивезення твердих побутових відходів 614,62 грн; -опалення місць загального користування 3653,37 грн; -опалення квартири (за теплолічильником) 1776,67 грн (554,65 грн за грудень 2024 р., 554,97 грн. за січень 2025 р., 667,05 грн. за лютий 2025 року); -утримання котельні у літній період 0,0 грн (оскільки відповідачем у повному обсязі сплачено за відповідну послугу за тарифами, затвердженими рішенням загальних зборів); -послуга з гарячого водопостачання та водовідведення 3543,32 грн; -послуга з холодного водопостачання та водовідведення 0,0 грн (оскільки відповідачем у повному обсязі сплачено за відповідну послугу) -додаткові витрати 5734,14 грн; -передоплата альтернативного живлення 1183,82 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Таким чином, вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Позивач просить суд стягнути додатково з відповідача три відсотки річних та інфляційні нарахування за період, у якому утворилась заборгованість (з жовтня 2021 року по лютий 2025 року). Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню у розмірі 20190 гривні 33 копійки, суд вважає за необхідне частково задовольнити відповідне стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, враховуючи розмір основного боргу відповідача.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСББ, виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування спірних сум у розмірах, заявлених до стягнення, зокрема у частині застосування підвищених розмірів внесків і платежів, які перевищують розміри, визначені рішеннями загальних зборів співвласників у 2014 році.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою доказів судом першої інстанції та наполягання на тому, що розмір заборгованості мав визначатися виключно з урахуванням фактичних витрат ОСББ, незалежно від наявності чи відсутності рішень загальних зборів співвласників щодо зміни тарифів (внесків).

Разом із тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», розмір внесків і платежів співвласників на утримання та управління багатоквартирним будинком належить до виключної компетенції загальних зборів співвласників та має бути визначений відповідним рішенням, прийнятим у порядку, встановленому законом та статутом ОСББ.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що ОСББ «Пятая Жемчужина» не надало належних і допустимих доказів прийняття загальними зборами співвласників у спірний період рішень про зміну (збільшення) тарифів (розмірів внесків), визначених рішеннями 2014 року. Зокрема, у матеріалах справи відсутні протоколи загальних зборів, якими було б затверджено нові розміри обов`язкових внесків або порядок їх коригування саме для відповідних видів послуг.

Посилання скаржника на фактичне понесення витрат, укладені договори з підрядними організаціями та постачальниками послуг саме по собі не є достатньою правовою підставою для покладення на співвласника обов`язку сплачувати внески у розмірах, не затверджених у встановленому законом порядку, враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази визначення розміру внесків і платежів співвласників на утримання та управління багатоквартирним будинком. Фактичні витрати ОСББ не можуть автоматично замінювати собою рішення загальних зборів співвласників як органу управління об`єднання, які міститься в матеріалах справи.

Також обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо критичної оцінки розрахунків позивача в частині нарахувань за опалення. Суд першої інстанції, дослідивши подані сторонами розрахунки, дійшов висновку про наявність у розрахунках ОСББ арифметичних неточностей та відсутність належного підтвердження правильності застосування мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії відповідно до Методики, затвердженої наказом Мінрегіону № 315 від 22.11.2018, саме у тому вигляді та розмірах, у яких ці нарахування були заявлені до стягнення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та зводяться до повторення правової позиції позивача, яка вже була предметом дослідження і належної оцінки судом. Фактично скаржник просить суд апеляційної інстанції здійснити переоцінку доказів, що відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України саме по собі не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів також бере до уваги, що скаржником не надано доказів зміни тарифів (розмірів внесків), визначених у 2014 році, у порядку, передбаченому законом, а тому висновок суду першої інстанції про можливість стягнення заборгованості лише в межах визначених, належним чином затверджених розмірів є правомірним і таким, що відповідає вимогам матеріального права.

Щодо доводів апеляційної скарги представника відповідача, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив, що послуга з вивезення твердих побутових відходів відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є самостійною комунальною послугою, яка не входить до складу послуги з управління багатоквартирним будинком.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСББ уклало договір з виконавцем послуг КП «Одескомунтранс», який здійснює надання послуги за тарифами, встановленими у передбаченому законом порядку. ОСББ у цих правовідносинах виступає колективним споживачем, а не самостійним встановлювачем тарифу.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості про нарахування та часткову оплату відповідачем вартості послуги. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували факт надання послуги або підтверджували її повну оплату, а також не надав альтернативного розрахунку.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача заборгованості за послугу з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 614,62 грн є обґрунтованим та не ґрунтується на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що вартість зазначених послуг повинна затверджуватися виключно рішеннями загальних зборів ОСББ, колегія суддів вважає помилковими.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що опалення місць загального користування та гаряче водопостачання є комунальними послугами, незалежно від того, що їх надання здійснюється за допомогою автономної котельні, яка перебуває на балансі ОСББ.

Вартість зазначених послуг формується з урахуванням вартості природного газу, його транспортування та розподілу, що регулюється нормативно-правовими актами у сфері енергетики. ОСББ при цьому не є суб`єктом довільного ціноутворення, а здійснює розподіл фактично понесених витрат між співвласниками.

Посилання скаржника на рішення загальних зборів ОСББ від 2014 року не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки такі рішення не можуть змінювати чи скасовувати вимоги чинного законодавства та не враховують істотні зміни у вартості енергоносіїв у спірний період.

Судом першої інстанції було досліджено надані позивачем розрахунки заборгованості, які відповідач належними доказами не спростував. Висновок суду про наявність заборгованості у розмірах 3653,37 грн та 3543,32 грн є таким, що відповідає встановленим обставинам справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку брати участь у витратах, пов`язаних з експлуатацією та технічним обслуговуванням дизельного генератора та забезпеченням альтернативного електропостачання.

Такі витрати безпосередньо пов`язані з утриманням спільного майна багатоквартирного будинку та забезпеченням його належного функціонування, що відповідає положенням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Матеріали справи містять договори на технічне обслуговування генератора, договори на постачання пального, а також докази фактичного використання генератора у період відсутності електропостачання.

Відсутність окремого рішення загальних зборів ОСББ щодо кожного такого платежу не звільняє співвласника від обов`язку участі у витратах на утримання спільного майна, якщо такі витрати є необхідними та фактично понесеними.

Отже, твердження скаржника про ухвалення рішення судом на припущеннях у цій частині є безпідставними.

Суд першої інстанції надав належну оцінку всім доказам у справі, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржниками з висновками суду першої інстанції, що не є підставою для його скасування.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пятая жемчужина» та адвоката Борогана Валентина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко