ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/4022/24

Головуючий у першій інстанції Майборода С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1624/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просила встановити факт її проживання разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісті 30 серпня 2024 року в районі м. Вугледар Волноваського р-ну Донецької обл., однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2013 року по 30 серпня 2024 року.

Мотивуючи заявлені вимоги, зазначала, що з червня 2013 року мешкала з ОСОБА_4 як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: СТ «Рижики», 2 лінія, 44 дача Чернігівського р-ну та обл., а з 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання заявниця із ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, надавали один одному взаємну допомогу, між ними склались усталені стосунки, притаманні подружжю. 19 квітня 2023 року ОСОБА_4 мобілізовано на військову службу до лав ЗСУ, під час якої ОСОБА_4 матеріально забезпечував ОСОБА_1 , вони робили спільні покупки, заявниця сплачувала комунальні послуги за адресою реєстрації ОСОБА_4 .

Указувала, що 30 серпня 2024 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_4 зник безвісті, і за цим фактом відомості внесено до ЄРДР. Установлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для отримання виплат, пільг та компенсацій як дружині зниклого безвісти військовослужбовця та реалізації права на спадкування.

Ухвалою Чернігівського районного суду від 16 вересня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб Міністерство оборони України та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 37-38).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з червня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Слєпченко С.А., посилаючись на судову практику розгляду Верховним Судом справ цієї категорії та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку суду першої інстанції про існування між заявницею та ОСОБА_4 відносин, притаманних подружжю, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, ведення спільного побуту та господарства.

Зазначає, що ОСОБА_3 не заперечує наявність певних стосунків між її батьком та ОСОБА_1 , проте вони не підпадають під визначення «сімейні». Вважає, що на підтвердження викладених у заяві обставин та фактів заявницею надано недостатньо доказів. На переконання скаржниці, поведінка ОСОБА_1 є недобросовісною, оскільки знаючи про наявність у ОСОБА_4 дочки, заявниця не зазначила її у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, і суд з власної ініціативи залучив ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи.

Указує, що у 2022 році виїхала за кордон, у зв`язку з чим за місцем реєстрації тривалий час не мешкає. Про наявність рішення суду ОСОБА_3 дізналася від голови садового товариства, в якому батько мав присадибну ділянку, яку напевно на своє ім`я переоформила заявниця.

Наголошує на тому, що встановлення факту проживання однією сім`єю із зниклим безвісті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 необхідно для отримання спадщини та одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця, отже між донькою загиблого і заявницею наявний спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, про що неодноразово наголошував Верховний Суд у відповідних судових рішеннях. Таким чином, районний суд, установивши наявність спору про право, мав би залишити заяву без розгляду відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

У наданому на апеляційну скаргу відзиві МОУ, вважаючи доводи апеляційної скарги обґрунтованими, просить задовольнити її повністю, рішення суду скасувати, а заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник МОУ зазначає, що постановою КМУ від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі Порядок № 884). Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям безвісно відсутніх військовослужбовців. Перелік документів, які подаються разом із заявою про виплату грошового забезпечення, визначений п. 4 Порядку № 884, за результатами розгляду яких командир військової частини приймає відповідне рішення (п. 5 Порядку № 884). Пунктом 7 Порядку № 884 встановлений перелік осіб (членів сімей військовослужбовця), які мають право на виплату грошового забезпечення, до яких належать, зокрема, дружина, а в разі її відсутності повнолітні діти, особи, які перебувають на утриманні військовослужбовця, або батьки рівними частками, якщо військовослужбовець не перебуває у шлюбі і не має дітей.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Частиною 4 ст. 16-1 даного закону встановлений перелік осіб, які належать до членів сімей загиблих.

Указує, що відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, зокрема, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Тобто, сам по собі факт перебування заявниці із загиблим у близьких стосунках не може свідчити достеменно про те, що сторони проживали в зазначений період однією сім`єю, оскільки заявницею не надано достатніх доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат на придбання майна в інтересах сім`ї. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18 та від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц.

У наданих письмових поясненнях ІНФОРМАЦІЯ_5 при вирішенні справи по суті просить урахувати роз`яснення постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99, приписи ст. 3 СК України, правові висновки Верховного Суду (постанови від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20) та вимоги ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Заявницею ОСОБА_1 та заінтересованими особами ОСОБА_2 та в/ч НОМЕР_1 відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення заявниці та її представника, ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Суд зазначив, що під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні сімейні права та обов`язки, вели спільний бюджет, що засвідчує реальність сімейних відносин. Указав, що факт спільного проживання підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_4 , скріншотом переписки у месенджері, фотокартками, показами свідка.

Районний суд констатував, що встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу надасть заявниці можливість надалі звертатись до відповідних органів для встановлення місцеперебування ОСОБА_4 . При цьому його батько, ОСОБА_2 не заперечував щодо поданої заяви ОСОБА_1 . Вирішення питання надання заявниці відповідних пільг та призначення допомоги, а також її права спадкування під час розгляду поданої заяви не вирішується.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з наведеним висновком суду, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу 08 травня 2007 року (актовий запис № 422) зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 10).

У шлюбі у ОСОБА_4 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 181 зворот).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с. 3). 20 жовтня 2010 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (т. 1 а.с. 9).

Відповідно до витягу з реєстру Новобілоуської територіальної громади від 07 серпня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 5).

Згідно з довідкою Хмільницького старостинського округу Новобілоуської сільської ради від 30 січня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав без реєстрації громадянський чоловік ОСОБА_4 , 1974 року народження (т. 1 а.с. 14).

У сповіщенні № 61 від 02 вересня 2024 року, скерованому начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 до ОСОБА_2 , зазначається, що його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 19 квітня 2923 року, в бою за Україну, її свободу та незалежність, внаслідок здійснення противником удару безпілотним літаючим апаратом по позиціях підрозділу в районі м. Вугледар Волноваського р-ну Донецької обл., зник безвісті 30 серпня 2024 року (т. 1 а.с. 12).

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про встановлення місцезнаходження її чоловіка, ОСОБА_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , який зник 30 серпня 2024 року поблизу м. Вугледар Донецької обл. Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002901 (т. 1 а.с. 13).

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, які встановлюються в порядку окремого провадження, передбачений ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Законодавцем визначено, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 указав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Проаналізувавши наведені норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Заявниця, звернувшись із заявою про встановлення факту до суду, як заінтересованих осіб визначила ІНФОРМАЦІЯ_5 , в/ч НОМЕР_1 та батька зниклого безвісті військовослужбовця ОСОБА_2 .

По суті доводи поданої до суду заяви ОСОБА_1 зводяться до необхідності встановлення обставин проживання із зниклим безвісті військовослужбовцем ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, тобто, встановлення того факту, що вона являється членом сім`ї військовослужбовця для подальшої реалізації нею права на отримання встановлених законодавством виплат та права на спадкування.

Постановою КМУ від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі Порядок № 884). Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям безвісно відсутніх військовослужбовців. Пунктом 7 Порядку № 884 встановлений перелік осіб (членів сімей військовослужбовця), які мають право на виплату грошового забезпечення, до яких належать, зокрема, дружина, а в разі її відсутності повнолітні діти, особи, які перебувають на утриманні військовослужбовця, або батьки рівними частками, якщо військовослужбовець не перебуває у шлюбі і не має дітей.

Відповідно до п. 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Законодавство також передбачає виплату одноразової допомоги в разі загибелі військовослужбовця під час воєнного стану в розмірі 15 млн грн на підставі п. 2 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168. Цю допомогу надають особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Про право на отримання такої допомоги наголошувала в апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка є дочкою зниклого безвісті військовослужбовця. Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 участі не брала, наданими нею доказами підтверджується тривале перебування скаржниці за межами України.

Суд виходить з того, що у разі задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , як член сім`ї ОСОБА_4 , набуде права на отримання передбачених законодавством грошових коштів як після зникнення безвісті, так і після загибелі військовослужбовця.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_3 наголошувала на існуванні в цьому випадку між нею та ОСОБА_1 спору про право, указуючи, що встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю автоматично визначить заявницю членом сім`ї ОСОБА_4 .

Суд погоджується з доводами скаржниці про те, що із встановленням цього факту безпосередньо пов`язано її право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, зокрема, це впливатиме на коло отримувачів та її розмір. Крім цього, встановлення факту спільного проживання осіб змінить також правовий режим рухомого та нерухомого майна, яке було набуто батьком ОСОБА_3 з 2013 року, що може вплинути на розмір спадкової маси.

Дочка зниклого безвісті ОСОБА_4 заперечує/не визнає факт проживання батька та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, перешкоджаючи заявниці у реалізації права на належні виплати. Отже, обставини спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності. Відповідачами у справі мають бути: особа, яка заперечує проти встановлення такого факту дочка зниклого безвісті військовослужбовця ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_2 , який також має право на отримання відповідних виплат. Наявний між учасниками спір про право є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції, та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_3 сплачено 908,40 грн судового збору (т. 1 а.с. 185). Оскільки апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та скасовує рішення суду із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду, відповідно до наведених вище правил належить провести розподіл судових витрат, понесених учасниками справи, пропорційно задоволеним вимогам, а саме, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 908,40 грн у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, ч. 4 ст. 315, 367, 374, ч. 1 ст. 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з позовом на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 908,40 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення/

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова