Дата документу 22.12.2025
Справа № 331/4420/25
Провадження № 2/334/3958/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі

Головуючого суддіКоломаренко К.А.
при секретаріЦілінко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя, на підставі ухвали Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2025 року про направлення справи за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання; доручено ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» відібрати письмові пояснення від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по суті спору.

13.08.2025 року до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя та 29.10.2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшли заяви відповідача (ідентичні за змістом), в яких зазначено, що відповідач повністю підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає, що автомобіль був придбаний за особисті кошти позивачки та повинен належати їй як особиста приватна власність, просить суд ухвалити рішення відповідно до позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судові засідання 24.11.2025, 22.12.2025 позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлена належним чином та завчасно. З заявами про відкладення судових засідань до суду не зверталась.

У судові засідання 24.11.2025, 22.12.2025 відповідач не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлений належним чином та завчасно. В матеріалах містяться письмові пояснення по суті спору.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Предметом позову є визнання автомобіля, набутого у шлюбі, особистою приватною власністю позивача.

Підстави для закриття провадження у цивільній справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19) прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Урахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Перша заява про визнання позову від відповідача надійшла до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя 13.08.2025 року та датована відповідачем ОСОБА_2 03.08.2025 року, тобто ще до постановлення ухвали про відкриття провадження від 08.09.2025 року та до направлення ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою з додатками на адресу установи, в якій перебуває ОСОБА_2 , що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 знав про те, що ОСОБА_1 подала позов і не заперечував щодо нього відразу.

Разом з тим, слід звернути на увагу на наступне.

Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п. 4.4, 4,5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, дружина і чоловік мають право на укладання договорів про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. При укладенні договору про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, сторони можуть відступити від засад рівності часток подружжя. Договір про поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, може бути посвідчений нотаріусом незалежно від розірвання шлюбу.

Отже, за відсутністю спору між подружжям про поділ їх спільного сумісного майна, вони звертаються до нотаріуса з приводу укладення договору про поділ спільного майна подружжя. В той час, як до суду позивач звертається у разі наявності спору з відповідачем щодо варіантів такого поділу майна.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, адже між сторонами відсутній спір та відповідно відсутній предмет спору.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Коломаренко К. А.