УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 757/37160/22-ц

провадження № 61-14832ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У грудні 2022 року адвокат Попов А. С. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором про надання правових послуг від 24 грудня 2019 року у розмірі 474 800,00 грн, інфляційні втрати за період з 29 листопада 2021 року по 12 грудня 2022 року у розмірі

121 540,88 грн, 3 % річних за період з 29 листопада 2021 року по 12 грудня 2022 року у розмірі 14 790,34 грн, загалом - 611 131,22 грн та усі судові витрати по вказаній справі.

2. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - задоволено частково. Cтягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за Договором про надання правових послуг

від 24 грудня 2019 року у розмірі 474 800,00 грн, інфляційні втрати за період

з 29 листопада 2021 року по 12 грудня 2022 року у розмірі 121 540,88 грн, 3 % річних за період з 29 листопада 2021 року по 12 грудня 2022 року у розмірі 14 790,34 грн, загалом - 611 131,22 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

3. Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Баховського М. М. звернувся до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою.

4. Постановою від 30 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Баховським М. М., залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня

2025 року - без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

5. 25 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Баховського М. М., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

6. Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

7. Так заявник зазначає, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц, від 11 травня 2018 року у справі

№ 910/8443/17.

Позиція Верховного Суду

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

11. Ціна позову у справі в загальному розмірі становить 611 131,22 грн, яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

12. Враховуючи зазначене вище, рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду

від 30 жовтня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

13. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

14. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом за змістом касаційної скарги у цій справі не встановлено.

15. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

16. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

17. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

18. Відмова у відкритті касаційного провадження у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

19. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

20. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

21. З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара