Справа № 576/3254/25
Провадження № 2-н/576/392/25
УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Усенко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 вказала, що перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі з 2020 року по 2025 рік. Від шлюбу вони з боржником мають малолітню доньку ОСОБА_3 , 2018 року народження.

Частиною третьою ст. 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

ОСОБА_1 надала до матеріалів заяви лише копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що батьком дитини записаний ОСОБА_2 .

Однак, форма свідоцтва про народження дитини не передбачає внесення до нього інформації про підстави запису особи батьком (спільна заява батьків, рішення суду) у випадку народження дитини поза шлюбом.

Натомість ця інформація обов`язково відображається в актовому записі про народження дитини та вноситься до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, і надається батькам (одному з батьків) дитини за їх заявою у Витягу з актового запису про народження дитини (може бути отриманий через Дію).

Саме такий витяг є належним доказом для стягнення з боржника аліментів в порядку наказного провадження, оскільки саме він безспірно підтверджує факт визнання батьківства батьком дитини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови заявнику у видачі судового наказу на підставі п. 8 ст. 165 ЦПК України у зв`язку із тим, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-167, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвалу судді разом із заявою та додатками до неї надіслати заявнику, роз`яснивши право звернення з тими самими вимогами у порядку позовного провадження або повторного звернення в порядку наказного провадження після усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 23 грудня 2025 року.

Суддя Л.М. Усенко