Справа № 137/1672/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Літин за правилами позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, в якому зазначає, що вона відповідно до догвоору купівлі-продажу від 25.09.2009 року являється власником частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в АДРЕСА_1 . З метою продажу належної частини вказаного будинкувона зверталась до дрежавного реєстратора для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланссоті на нерухоме майно і реєстратор повідомив, що відносно будинку наявні обтяження.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер інформаційної довідки: 448344809 у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна» наявний тип обтяження - арешту нерухомого майна, щ обуло зареєстровано 16.11.2011 року Літинською державною нотаріальною конторі на підставі ухвал Літинського районного суду Вінницької обалсті від 20.03.2003 року та від 04.11.2011 року по справі №2-121/2008.

Ухвалою суду від 20.03.2003 суд заборонив Літинській державній нотаріальній конторі виконувати будь-які нотаріальні дії відносно спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04.11.2011 року було надане роз`яснення змісту ухвали Літинського районного суду від 20.03.2003 року, де суд роз`яснив і виклав резолютивну частину ухвали від 20.03.2003 року в такій редакції: «Літинській державній нотаріальній конторі виконувати будь-які нотаріальні дії відносно спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Літинська державна нотаріальна контора надала її лист щодо зняття арешту від 16.10.2025 року № 647/025-32 у якому повідомила, що станом на день постановлення ухвали суду від 20.03.2003 року функції реєстратора реєстру заборон виконували саме державні нотаріальні контори. Літинською ДНК як реєстратором обтяження 16.11.2011 року після отримання ухвали суду від 04.11.2011 року у справі № 2-121/2008 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт нерухомого майна в АДРЕСА_1 як архівний запис по власнику ОСОБА_2 . Таким чином належна її частка житлового будинку з господарськими будівлями на підставі договору купівлі-продажу, яка належала попереднім власникам на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкове майно виявилась під арештом. Нотаріусом роз`яснено, що припинення арешту нерухомого майна можливе на підставі рішення суду з яким необхідно буде звернутись до суб`єктів державної реєстрації прав.

Повернувшись до договору купівлі-продажу від 25.09.2009 року встановлюється, що продавцями даного будинку були неповнолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в інтересах яких діяла мати ОСОБА_5 . Право власності у продавців виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим Літинською ДНК 21.05.2003 року за реєстром № 1131.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2003 року № 507589 зареєстрованого в реєстрі за № 1131 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , а тому продавці не є спадкоємцями ОСОБА_2 .

Зазначає, що вона не має жодного відношення до підстав для накладення вищевказаного арешту, оскільки стала добросовісним набувачем житлового будинку. Крім того, арешт майна був накладений у 2011 році, а власником вона стала у 2009 році і не маю відношення до спадкового майна ОСОБА_2 та не є його спадкоємцею.

Враховуючи викладене, змушена звернутися до суду з вказаним позовом про зняття арешту з майна, оскільки вона позбавлена можливості вільного користування та розпорядження ним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області в судове засідання не з`явився, надіслали до суду листа, де зазначають, що вони не є відповідачами, тому просять справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, при цьому покладаються на думку суду.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу (а.с.4), Витягу з державного реєстру правочинів (а.с.5) та Реєстарційного посвідчення (а.с.6) судом встановлено, що позивач є власницею частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер інформації довідки: 448344809 у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна» наявний тип обтяження - арешту нерухомого майна, щ обуло зареєстровано 16.11.2011 року Літинською державною нотаріальною конторі на підставі ухвал Літинського районного суду Вінницької обалсті від 20.03.2003 року та від 04.11.2011 року по справі №2-121/2008 (а.с.8-9).

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 20.03.2003 (а.с.10)Літинській державній нотаріальній конторі заборонено виконувати будь-які нотаріальні дії відносно спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 04.11.2011 (а.с.11) надано розяснення в такій редакції: "Літинській державній нотаріальній конторі виконувати будь-які нотаріальні дії відносно спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори від 16.10.2025 року № 647/025-32 (а.с.12) ОСОБА_1 надано роз`яснення та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У зв`язку із запровадженням Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладені арешти та заборони підлягали обов`язковій реєстрації в цьому Реєстрі в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

До ч.2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В позивача як власника спірного майна наявні перешкоди у використанні та розпорядженні своє власністю, у зв`язку з встановленим обтяженням на майно, при цьому підстави встановленого даного обтяження відсутні. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цієї статті полягає, серед іншого, в тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою та другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на те, що позивач є власником майна, наявне обтяження обмежує права власника - позивача по справі, підстави для його встановлення та перебування під забороною відсутні, тому такий захід не передбачає жодної мети, а тому суд дійшов висновку, що право ОСОБА_1 підлягає захисту. Враховуючи заяву позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за останньою. Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що був накладений на підставі ухвал Літинського районного суду Вінницької області від 20.03.2003 року та від 04.11.2011 року по справі №2-121/2008.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.