Справа № 297/323/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Фазекаш Н.В., представника первісного позивача за довіреністю Морозової В.В., яка брала участь в режимі відеоконференції, розглянувши цивільну справу за первісним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 4218369 від 08.12.2021 року у розмірі 36 120,86 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн.

Позов мотивований тим, що 08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір № 4218369, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 20 000 грн.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов?язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

26 липня 2024 року було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4218369.

За таких обставин, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4218369.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4218369 від 08.12.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36 120,86 грн., з яких: 19 167 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 16 953,86 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

13 березня 2025 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати від ТОВ «Факторинг Партнерс»: 1) докази отримання ОСОБА_1 листа від ТОВ «Мілоан» на його адресу електронної пошти; 2) докази отримання смс-повідомлення з паролем для входу до особистого кабінету який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан»; 3) докази входу до особистого кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан»; 4) докази перерахунку коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на банківський рахунок ОСОБА_1 ; 5) інформацію про банківський рахунок на який перераховані кредитні кошти Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», які призначались ОСОБА_1 із зазначенням назви банківської установи. Клопотання мотивоване тим, що підставою для звернення до суду ТОВ «Факторинг Партнерс» слугував той факт, що нібито, відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4218369 від 08.12.2021 року із ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» самостійно не надав докази на підтвердження факту укладення ОСОБА_1 кредитного договору укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 № 4218369 від 08.12.2021 року (а. с. 59-60).

Крім того, 13 березня 2025 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав клопотання про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 61-62).

До того ж, 13 березня 2025 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, де вказує, що у змісті позову позивач зазначає, що кредитні кошти ТОВ «Мілоан» були перераховані у безготівковій формі за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачам первісному кредитору. Однак, відповідач жодного кредитного договору з ТОВ «Мілоан» не укладав та не підписував його в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та не надавав жодного банківського рахунку.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту отримання коштів відповідачам за кредитним договором № 4218369, також, матеріали позову не містять жодних доказів які підтверджують факт перерахування коштів саме на банківський рахунок відповідача.

Кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані.

Разом з тим, в додатках до позовної заяви міститься копія довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» про перерахунок коштів відповідачу у розмірі 20 000 грн., однак інформація про рахунок одержувача закрита (номер картки) зазначено тільки НОМЕР_1 , що в свою чергу ставить під сумнів взагалі будь-який перерахунок коштів.

З приводу укладення договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року укладеного між ТОВ «ФК «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Мілоан» відповідно до пункту 6.6. Договору факторингу клієнт зобов?язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором фактору, повідомити боржників про факт відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, а також надати інформацію, про передачу чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства України.

Однак, повідомлення про відступлення вимоги ні від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ні від ТОВ «Мілоан» на адресу відповідача не надходило.

Отже, позивач взагалі не набув права вимоги, оскільки таке право по сьогоднішній день залишається виключно за ТОВ «Мілоан» (а. с. 64-66).

Також 13 березня 2025 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подав зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору № 4218369 від 08.12.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , який мотивував викладеним у відзиві (а. с. 67-70).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2025 року прийнято та об`єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Факторинг Партнерс» про визнання недійсним кредитного договору, до спільного розгляду з первісною позовною заявою ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Мілоан» (а. с. 76-78).

20 березня 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подала клопотання про витребування доказів, а саме: 1) інформацію, чи видавалась особі, якою є ОСОБА_1 , номер платіжної маски картки НОМЕР_1 ; 2) докази зарахування на картку НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 20 000 грн., які 08.12.2021 року були на неї перераховані, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером маски картки НОМЕР_1 за період із 08.12.2021 року по 08.01.2022 року; 3) ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; 4) інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_1 за період з 08.12.2021 по 08.01.2022 року, мотивуючи тим, що відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивачем нібито не надано доказів того, що саме первісний кредитор виконав своє зобов`язання особисто щодо перерахування коштів відповідачу за договором позики. Таким чином, підставою для витребування доказів стало заперечення відповідача факту саме отримання коштів, про яке позивач не знав до моменту отримання відзиву (а. с. 91-92).

20 березня 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подала відповідь на відзив ОСОБА_1 , де зазначила, що згідно з умовами кредитного договору № 4218369 від 08.12.2021 року, угода укладена дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно- телекомунікаційних систем. На підтвердження підписання відповідачем кредитного договору ТОВ «Мілоан» надав інформаційну довідку, в якій зазначено, що клієнт, ОСОБА_1 , ідентифікований первісним кредитором та 08.12.2021 року йому відправлений одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Тобто, 08.12.2021 року відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище кредитного договору відповідно до положень договору, дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписав шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: Z71973.

Таким чином, після підписання відповідачем кредитного договору первісний кредитор, як позикодавець за цим договором, на виконання умов цього договору, зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання, та надав відповідачу, як позичальнику, кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Тобто, відповідач підписавши кредитний договір, погодився на його умови та був обізнаний про зміст, суть, об`єм взятих на себе грошових зобов`язань та наслідки невиконання умов кредитного договору.

При цьому волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, вказаний договір укладено за ініціативи відповідача, який свідомо уклав договір на зазначених в ньому умовах та на час його укладення не заявлялось додаткових вимог щодо його умов та/або відмови від кредитного договору протягом 14 календарних днів з дня подання письмового повідомлення про таку відмову на підставі п. 5 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».

На підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «ФК «Елаєнс» надано ТОВ «Мілоан», на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі. У зазначеному листі зафіксовані деталі операції, а саме: номер в системі FONDY: 469226375; номер операції: f6dce50e-2f4f-40ec-8c2f-7e411ff5a385_73199332; дата проведення платежу: 08.12.2021; призначення платежу: кошти згідно договору 4218369; сума платежу: 20 000; валюта платежу: UAH; платіжний метод: карта MASTERCARD; статус платежу: approved; номер карти: НОМЕР_1 ; банк картки отримувача: OTP BANK ARN.

Крім того, повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (а. с. 95-99).

21 березня 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подала заперечення на клопотання про витребування доказів, яке мотивовано тим, що на підтвердження перерахування кредитних коштів ТОВ «ФК «Елаєнс» надано ТОВ «Мілоан», на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі (а. с. 80-81).

До того ж, 21 березня 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подала відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору, де зазначила, що кредитний договір № 4218369 від 08.12.2021 року між сторонами укладений в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір укладений між відповідачем по справі та первісним кредитором ТОВ «Мілоан».

Відповідно до п. 6.9 Договору позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця. Проте, позивач за зустрічним позовом правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористався та продовжував користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах, що також підтверджує його згоду щодо виконання грошових зобов`язань за договором (а. с. 85-87).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів (а. с. 133-134).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року клопотання директора ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. про витребування доказів задоволено та у АТ «ОТП БАНК» витребувано: 1) інформацію, чи видавалась особі, якою є ОСОБА_1 , номер платіжної маски картки НОМЕР_1 ; 2) докази зарахування на картку НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 20000,00 грн., які 08.12.2021 року були на неї перераховані, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 за номером маски картки НОМЕР_1 за період із 08.12.2021 року по 08.01.2022 року; 3) ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; 4) інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_1 за період з 08.12.2021 по 08.01.2022 року (а. с. 136-138).

04 липня 2025 року від АТ «ОТП БАНК» отримано витребовувану інформацію (а. с. 143-147).

04 вересня 2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. подала клопотання про долучення доказів, а саме просила поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 4218369 від 08.12.2021 року, наданий первісним кредитором ТОВ «Мілоан», оскільки разом із позовною заявою позивачем було подано розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 4218369 від 08.12.2021 року, складений та наданий первісним кредитором - ТОВ «Мілоан». Проте в ході розгляду справи було виявлено описку у зазначеному документі, а саме: у розрахунку неправильно вказано пункт договору, на підставі якого здійснювалося нарахування процентів за користування кредитом у періоди з 08.01.2022 по 21.01.2022 року та з 06.02.2022 по 24.02.2022 року. У документі зазначено, що нарахування відсотків проводилося відповідно до пункту 1.5.3 Договору, однак такого пункту в умовах договору не існує. Насправді ж, у вказані проміжки часу проценти мали нараховуватися згідно з положеннями підпункту 1.6 та пункту 2.3.1.2 Договору. З метою виправлення виявленої помилки позивач звернувся до первісного кредитора - ТОВ «Мілоан» для отримання коректного розрахунку заборгованості, який достовірно відображає зобов?язання відповідача (а. с. 169-170).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2025 року клопотання директора ТОВ «Факторинг Партнерс» про долучення доказів задоволено та первісному позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» поновлено процесуальний строк для подання доказів та долучено до матеріалів цивільної справи розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 4218369 від 08.12.2021 року, наданий первісним кредитором ТОВ «Мілоан» (а. с. 181-182).

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.10.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 17 грудня 2025 року (а. с. 199-203).

Представник первісного позивача адвокат Морозова В.В. в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила його задовольнити, щодо зустрічного позову просила відмовити в його задоволенні.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 08.12.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан» договір № 4218369 у формі електронного документа з використанням електронного підпису шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті та йому були перераховані кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. строком на 30 днів до 07.01.2022 року (а. с. 7-11, 12, 13).

Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 60 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

П. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов?язки суб?єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

З огляду на умови договору № 4218369 та надані докази (зокрема інформацію про направлення одноразового ідентифікатора та банківські документи щодо зарахування коштів), суд дійшов висновку, що договір було укладено належним чином в електронній формі.

Згідно витребуваної інформації з АТ «ОТП БАНК», банківська картка № НОМЕР_2 випускалась на ім`я клієнта та була відкрита до карткового рахунку № НОМЕР_3 у валюті UAH. Зазначили, що дійсно 08.12.2021 року на картковий рахунок клієнта було здійснено зарахування переказу у розмірі 20 000 грн. Щодо надання інформації про номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 08.12.2021 року по 08.01.2022 року повідомили, що за вказаний період sms-інформування по операціям по карті № НОМЕР_2 було підключено до мобільного номеру телефону НОМЕР_4 (а. с. 143).

Також долучена АТ «ОТП БАНК» виписка по рахунку за період з 08.12.2021 року по 08.01.2022 року підтверджує зарахування ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 20 000 грн. (а. с. 144-147).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4218369 від 08.12.2021 року, станом на 20.01.2025 року у відповідача наявна заборгованість в розмірі 36 120,86 грн., яка складається з: 19 167 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16 953,86 грн.- заборгованість за відсотками (а.с. 30).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було здійснено реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. 08.12.2021 року відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор Z71973, яким він підписав кредитний договір, та після підписання договору кредитні кошти були перераховані у розмірі 20 000 грн.

Отже, доводи відповідача про те, що він не укладав договір та не підписував його, суд визнає безпідставними, оскільки вони спростовуються належними та допустимими доказами, поданими позивачем.

26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, за яким до позивача перейшло право вимоги за договором № 4218369.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи відповідача про те, що він не був повідомлений про відступлення права вимоги, не впливають на дійсність договору факторингу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Тобто неповідомлення боржника не позбавляє нового кредитора права вимоги, а лише покладає на нього ризик виконання боржником зобов?язання первісному кредитору.

Оскільки відповідач не довів факту виконання зобов?язання перед первісним кредитором, суд вважає, що вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» є законними.

Крім того, зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання договору недійсним ґрунтується виключно на запереченні факту укладення договору та отримання коштів, що спростовано матеріалами справи.

Ознак недійсності правочину, передбачених ст. 203, 215 ЦК України, судом не встановлено. Договір укладено добровільно, з дотриманням вимог закону, волевиявлення сторін було вільним, а відповідач не скористався правом відмови від договору протягом 14 днів, передбаченим Законом України «Про споживче кредитування».

У зв`язку з наведеним зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_1 .

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Кредитні кошти відповідачу були надані у спосіб, зазначений у кредитному договорі.

Так, первісний кредитор свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Проте, умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача в його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. суд констатує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Велика Палата Верховного Суду висловила наступну правову позицію у постанові від 19 лютого 2020 р. № 14-382цс19.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23- рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка її бажає її отримати.

Судом досліджено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року (а. с. 23-24), заявку на надання юридичної допомоги № 200 від 02.12.2024 року (а. с. 26), витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року (а. с. 27).

Оцінюючи заявлені витрати на правничу допомогу, суд враховує ціну позову, характер та обсяг виконаних представником позивача робіт, тривалість розгляду справи, подання процесуальних документів та участь у судових засіданнях. Надані докази (договір, заявка, акт) підтверджують реальність понесених витрат. Відомостей, які б свідчили про їх очевидну неспівмірність або відсутність необхідності, судом не встановлено, належних заперечень щодо зменшення розміру таких витрат не подано.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що відшкодування позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, також підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 516, 526, 530, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

рішив:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, , заборгованість за договором № 4218369 від 08.12.2021 року в розмірі 36 120 (тридцять шість тисяч сто двадцять) гривень 86 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2025 року.

Суддя: Лайош ГАЛ