Справа № 388/333/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Івочки Л.П.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом до відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області та просить визнати за ним у порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири під АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Тепер позивач є власником 1/2 частини вищезазначеної квартири після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

У свою чергу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, постійно разом проживали та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу з 1968 року.

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , оскільки не доказано їх проживання разом однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не надіслав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суду пояснила, що є сусідкою спадкодавця. Батьками позивача були, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживали по АДРЕСА_3 у чотирьохквартирному будинку. Вони проживали як чоловік та жінка. Про це пам`ятає з того віку, коли почала усвідомлювати. Першим помер ОСОБА_4 . На момент смерті він проживав разом з ОСОБА_3 , вони мали взаємні права та обов`язки. Вони разом виховували позивача. ОСОБА_6 працювала в закладі громадського харчування. На момент смерті ОСОБА_4 він проживав разом з ОСОБА_3 . З ними більше ніхто не проживав. Стверджує, що не менше як п`ять років на момент смерті ОСОБА_4 з ним проживала ОСОБА_3 . Вони проживали як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суду пояснила, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони разом проживали та вели спільне господарство. Позивач колись проживав разом з ними. Вони проживали по АДРЕСА_3 , а номер будинку не пам`ятає. Вона у свою чергу проживає на сусідній, паралельній вулиці. Всі разом вони проживали тоді коли позивач ходив у школу. Спочатку помер ОСОБА_4 . На момент смерті він проживав у квартирі разом з ОСОБА_3 . Особисто у них перебувала часто. Вони разом проживали з шістдесятих років. Стверджує, що на момент смерті ОСОБА_4 він проживав не менше п`яти років, а конкретно дуже давно з шістдесятих років разом з ОСОБА_3 . Проживали вони як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. На момент смерті ОСОБА_4 вони проживали виключно у двох.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 2006 року є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 87).

На момент смерті ОСОБА_4 не перебував у зареєстрованому шлюбі (а. с. 88).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 19).

2 липня 2024 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Величком В.О., після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцю ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 432. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: 1/2 частки квартири під АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, тобто жоден з його спадкоємців у визначений строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг» (ЦНАП) від 23 липня 2024 року № 2385, тепер за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрованих осіб немає.

Довідками з реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 10 лютого 2025 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 були зареєстровані ОСОБА_3 з 3 липня 1978 року по 7 листопада 2023 року та ОСОБА_4 з 9 серпня 1983 року по 26 жовтня 2016 року.

Отже, сукупністю вищезазначених доказів, а також показаннями свідків, підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним проживала ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, яка відповідно у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Величка В.О. від 29 липня 2024 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яку нею успадковано після смерті ОСОБА_4 , оскільки не доказано факту проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а. с. 95).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки позивач ОСОБА_2 єдиний спадкоємець за законом спірного нерухомого майна, яке було успадковано його матір`ю ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , відповідно позивач набув права на спадкове майно.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов до переконання про обґрунтованість цього позову та його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Долинської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на 1/2 (одну другу частину) квартири АДРЕСА_6 , що належала на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та була успадкована після його смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19 грудня 2025 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський