ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8465/25 Номер провадження 22-ц/814/4365/25Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя-доповідач: Дряниця Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Чемерис А.К.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Анопольської Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Анопольська Руслана Володимирівна, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з заявою, у якій зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2013 року до моменту мобілізації останнього, а саме до 27.03.2024, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі ОСОБА_3 .

Сім`я заявниці складалася з неї та її цивільного чоловіка ОСОБА_3 . Спільних дітей подружжя не мало. За час проживання однією сім`єю з 2013 року, як чоловіка та дружини (без реєстрації шлюбу) подружжя вело спільне господарство, мало спільний сімейний бюджет, займалося благоустроєм квартири чоловіка заявниці.

Як подружжя, заявниця та ОСОБА_3 доглядали за його батьком ОСОБА_2 , 1944 року народження, який є особою похилого віку.

У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_3 вступив до лав Збройних Сил України та був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 .

З моменту мобілізації ОСОБА_3 , а саме з 27.03.2024, заявниця самостійно продовжила вести домашнє господарство, сплачувати комунальні платежі, доглядала за батьком ОСОБА_3 , підтримувала свого чоловіка.

ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_3 з пошуком необхідної амуніції, передавала останньому продуктові та речові посилки та чекала відпустки останнього, оскільки саме після мобілізації ОСОБА_3 , після 10 років спільного проживання вони прийняли рішення про офіційну реєстрацію шлюбу. Проте 30.07.2024 заявниця отримала сповіщення про те, що її чоловік - стрілець санітар 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , головний сержант ОСОБА_3 зник безвісти 23.07.2024.

Після отримання вищевказаного сповіщення заявниця почала вживати дії щодо пошуку її цивільного чоловіка, зокрема зверталася до військової частини.

Також заявниця звернулася із відповідною заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо отримання грошового забезпечення та інших коштів, належних зниклому безвісти військовослужбовцю ОСОБА_3 , проте листом від 24.10.2024 №16805 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у нарахуванні грошових коштів ОСОБА_1 , яка є «цивільною дружиною» військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у зв`язку з невідповідністю пункту 7 Постанови КМУ від 30.11.2016 №884.

Ураховуючи викладене, заявниця позбавлена можливості володіти інформацією щодо місця знаходження ОСОБА_3 та вчиняти будь які інші дії щодо його пошуку, а також ініціювати питання щодо виплати грошових коштів належних ОСОБА_3 ..

У зв`язку з тим, що у позасудовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю неможливо, у заявниці виникла необхідність звернутися до суду із даною заявою.

Посилаючись на викладені обставини, заявниця просила встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2013 року до моменту мобілізації останнього (27.03.2024) без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року у задоволені заяви відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що вимога ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 суперечить вимогам ст. 25 СК України.

Заявниця оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не здійснено ґрунтовного дослідження матеріалів справи та як наслідок не надано обгрунтованої оцінки сукупності поданих доказів, в частині багаторічного проживання заявниці із ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та дружини.

Звертає увагу, що районний суд не дослідив належним чином обставини припинення сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які вже були встановлені судом у справі №546/274/24. Суд першої інстанції не взяв до уваги обставини які вже встановлені у іншій судовій справі, категорично застосувавши положення статті 25 Сімейного кодексу України. Вказане категоричне застосування вищезазначеної норми, як наслідок призвело до унеможливлення реалізації права заявниці на встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у період з 2013 року до моменту мобілізації останнього, а саме до 27.03.2024 року.

Вважає, що суд першої інстанції застосувавши положення статті 25 Сімейного кодексу України, під час ухвалення оскаржуваного рішення, не надав жодної оцінки пріоритету фактичних відносин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що місце проживання заявниці ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 14).

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17).

Згідно копії листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.07.2024 №1/17079, адресованого ОСОБА_1 , її цивільний чоловік стрілець санітар 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти 23.07.2024, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну поблизу н.п. Залізне Бахмутського району Донецької області (а. с. 18).

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2024 №4425 за фактом зникнення безвісти 23.07.2024 головного сержанта ОСОБА_3 було призначено службове розслідування (а. с. 19).

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 29.07.2024 з приводу зникнення безвісти 23.07.2024 під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 було зареєстроване кримінальне провадження, правова кваліфікація ч.1 ст. 115 КК України (а. с. 20).

Листом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №11323, зокрема ОСОБА_2 було повідомлено, що у зв`язку з неповним переліком поданих документів до заяви, комісією було прийнято рішення повернути на доопрацювання заяву ОСОБА_2 , який є батьком військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . До заяви необхідно додати витяг з реєстру актів цивільного стану про наявність (або відсутність) шлюбу та дітей військовослужбовця (а. с. 21).

Листами командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2024 №11493 та від 24.10.2024 №16805, зокрема ОСОБА_1 було повідомлено, що за результатами розгляду комісія дійшла висновку відмовити в нарахуванні грошових коштів ОСОБА_1 , яка є цивільною дружиною військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у зв`язку з невідповідністю до пункту 7 Постанови КМУ від 30.11.2016 №884. Непередбачувана категорія цивільна дружина (а. с. 22, 23).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а. с. 25).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а. с. 29).

Крім того, на підтвердження викладених у заяві обставин заявницею було долучено копію виписки по надходженням по картці ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 06.09.2024, згідно якої у квітні 2024 року, травні 2024 року, червні 2024 року, липні 2024 року на рахунок ОСОБА_1 ОСОБА_3 неодноразово перераховувалися грошові кошти у сумі 1000,00 гривень, 2000,00 гривень, 3000,00 гривень, 6000,00 гривень, 10000,00 гривень, 17000,00 гривень та інші суми (а. с. 31 32).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2011 квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а. с.33).

Згідно договору дарування, укладеного 21.05.2011, ОСОБА_5 передала у власність, а її син ОСОБА_3 прийняв у власність безоплатно частку квартири АДРЕСА_3 (а. с. 35).

Згідно технічного паспорту на указану квартиру її власником є ОСОБА_3 (а. с. 37 - 38).

Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 21.05.2025 за підписом сусідів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заявниця ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня мобілізації 28.03.2024 з 2013 року (а. с. 39).

Також районним судом було досліджено надане заявницею електронне листування у месенджері та спільні фотографії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , датовані 2022 2024 роками (а. с. 40 56, 91 - 96).

Судом встановлено, що згідно наданих заявницею копій квитанцій ОСОБА_1 у період з червня 2024 року по квітень 2025 року оплачувала комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 57 76).

Окрім того, на ухвалу суду від 13.08.2025 від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист від 20.08.2025 №285/30.24-35, відповідно до якого за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актових записів про народження дітей у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 150).

Разом з цим, районним судом встановлено, що під час проживання із ОСОБА_3 заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано після його мобілізації.

Так, до матеріалів справи долучено копію заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2024, яким шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 серпня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, було розірвано (а. с. 157).

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції врахував, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, що є перешкодою для встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Такі висновки суд відповідають правовим висновками Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Так, у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц (провадження № 61-40658св18) Верховний Суд зазначив, що «проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі №759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Отже районний суд дійшов вірного висновку, що вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2013 року до 27.03.2024 суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний лише 12.06.2024 року.

Районний суд правильно зазначив, що та обставина, що ОСОБА_1 фактично не проживала з чоловіком ОСОБА_4 , не має правового значення для вирішення питання про встановлення факту проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю, що відповідає наведеним правовим висновкам Верховного Суду.

Сімейним законодавством України передбачено принцип одношлюбності, який означає, що особа, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі не може одночасно законно перебувати в іншому шлюбі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу не неможливість встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка у фактичних шлюбних відносинах, у період перебування одного з них у зареєстрованому шлюбі з іншою особою (див. постанови Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц).

Отже районний суд правильно вважав, що встановлення такого факту суперечитиме вимогам закону.

Обставин, встановлених місцевим судом, заявниця у апеляційній скарзі не спростувала.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів на власну користь та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Із огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю.В. Дряниця

Судді Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак