Справа № 545/1128/24
Провадження №2/525/18/2025 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2025 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Корж Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
12.04.2024 до Великобагачанського районного суду Полтавської області на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 25.03.2024 про передачу справи за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 31.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №3912282, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено Договір відступлення прав вимоги №80-МЛ. Відповідно до умов даного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», у тому числі і до відповідача за кредитним договором ОСОБА_1 .
16.04.2024 було відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.05.2024, роз`яснено сторонам порядок та строки подання заяв по суті справи (а.с. 55 т. 1).
08.07.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що не укладала кредитного договору з ТОВ «Мілоан», грошових коштів не отримувала. Позовні вимоги вважає безпідставними (а.с. 76-86 т. 1).
23.09.2024 провадження у справі було зупинено, у зв`язку з призначенням судової економічної експертизи (а.с. 116-117 т. 1).
19.02.2025 на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи. 14.03.2025 судом було поновлено провадження у справі (а.с. 167 т. 1).
07.10.2025 судом було витребувано додаткові докази по справі (а.с. 5 т. 2). 22.10.2025 на адресу суду надійшли додаткові докази (а.с. 16, 19 т. 2).
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від представника позивача надійшли клопотання про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ткаченко А.В. у судове засідання 11.12.2025 повторно не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталися.
У ході судового розгляду справи представник відповідача адвокат Ткаченко А.В., діючи від імені відповідачки ОСОБА_1 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Пояснила, що ОСОБА_1 не укладала кредитного договору з ТОВ «Мілоан», грошових коштів не отримувала.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Згідно довідки про ідентифікацію, відповідачка ОСОБА_1 , з якою укладено кредитний договір №3912282 від 31.05.2021, ідентифікована ТОВ «Мілоан», акцепт договору підписаний позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с. 22 т. 1).
Позикодавець перерахував грошові кошти на рахунок позичальника, що підтверджується копією платіжного доручення 47505609 від 31.05.2021 ( а.с. 21 т. 1).
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3912282 та картки обліку виконання договору, ТОВ «Мілоан» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом, ОСОБА_1 здійснювала платежі за договором ( а.с. 23, 24-25 т. 1).
09.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено Договір відступлення прав вимоги №80-МЛ, згідно якого на умовах визначених договором кредитор передає (відступає) новому кредитору право грошової вимоги (права вимоги до боржників за кредитними договорами у реєстрі боржників укладеними між кредиторами з боржником) портфель заборгованості ( а.с. 26-30 т. 1).
Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 09.02.2022 до договору відступлення прав вимоги №80-МЛ від 09.02.2022 ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» реєстр боржників у кількості 3146 ( а.с. 32 т. 1).
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 06.12.2023 направляло відповідачу досудову вимогу з проханням сплатити заборгованість, яка залишена останньою без реагування ( а.с. 34 т. 1).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного.
Тобто Договір №3912282 від 31.05.2021 відповідає вимогам щодо форми договору та є укладеним.
Сторона відповідача посилаючись на те, що, що відповідач ОСОБА_1 кредитний договір не підписувала та кредитних коштів не отримувала, жодних доказів у цій частині суду не надала.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.
Із матеріалів справи установлено, що відповідачем сплачувалися кошти у рахунок погашення заборгованості по договору, а саме: 13.07.2021 у розмірі 2777 грн., 02.08.2021 -1453 грн., 09.09.2021 1453 грн., 30.09.2021 1453 грн., 16.11.2021 1453 грн.
З них кредитодавцем частина коштів була зарахована у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.
При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на пролонгацію договору на пільгових умовах 02.08.2021, 09.09.2021, 30.09.2021, 16.11.2021, шляхом сплати відповідачем комісії, оскільки розмір сплаченої комісії не відповідає умовам укладеного кредитного договору, розмір комісії таким чином слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості.
Щодо нарахування відсотків, суд приходить до наступних висновків. Так, умовами кредитного договору №3912282 від 31.05.2021 передбачено строк користування коштами 30 днів, датою закінчення строку кредитування є 30.06.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% в день. При цьому умовами договору, зокрема п. 2.3. передбачено можливість продовження вказаного в п. 1.3. Договору строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином. Так, згідно п. 2.3.1.1. Договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування. Для продовження кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці:
Строк продовження, днів Максимальний розмір комісії,
відсоток від поточного залишку кредиту
3 3,00
7 5,00
15 10,00
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах) проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору 1,25%.
Пунктом 2.3.1.2. установлено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення стоку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій) збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6. Договору 5%.
13.07.2021 відповідачем були вчинені дії передбачені п. 2.3.1.1. договору, зокрема сплачено комісію за пролонгацію договору на пільгових умовах у розмірі 3% від суми заборгованості, відповідно строк користування кредитними коштами на пільгових умовах продовжився на 3 дні. При цьому позивачем були частково сплачені кошти у рахунок погашення заборгованості за відсотками у розмірі 1811 грн. та тілом кредиту у розмірі 483 грн.
02.08.2021 відповідачем були сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості, частина з яких у розмірі 650 грн. була зарахована Кредитодавцем в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Також підлягає стягненню комісія за надання кредитних коштів у розмірі 1610 грн., згідно п. 1.5.1. Договору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При звернені до суду ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 1).
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню повністю, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
представник відповідача: адвокат Ткаченко Анна Володимирівна, РНОКПП НОМЕР_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1906 від 17.10.2017 видане Радою адвокатів Полтавської області, адреса: АДРЕСА_2 .
Повне рішення суду складено 16.12.2025.
Суддя Я.В. Прасол