Справа № 471/824/25
Провадження №2/471/365/25
Номер рядка звіту 82
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року с-ще Братське

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/824/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, приватного виконавця виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторії Володимирівни, третя особа: Державне підприємство ''СЕТАМ' про скасування обтяження у виді податкової застави рухомого майна транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, приватного виконавця виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторії Володимирівни, третя особа: Державне підприємство ''СЕТАМ' про скасування обтяження у виді податкової застави рухомого майна транспортного засобу.

У власності позивача знаходиться транспортний засіб автомобіль легковий марки RENAULT, модель DUSTER 2021 року випуску, білого кольору, номер кузова VIN: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль позивачем було придбано 31 березня 2025 року, про що свідчить протокол № 632784 проведення електронного аукціону (торгів) в якому позивач став переможцем. В травні 2025 року позивач мав намір зареєструвати транспортний в територіальному сервісному центрі МВС України. Однак, працівник сервісного центру повідомив, що провести реєстрацію автомобіля не можливо, оскільки при перевірці в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (№ витягу 30973765), з`ясувалось, що належний автомобіль перебуває у податковій заставі з накладенням заборони відчуження рухомого майна. При подальшому з`ясуванні даного питання позивачу стало відомо, що дійсно 11 листопада 2023 року за №30973765 реєстратором Головного управління ДПС у Миколаївській області в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено податкову заставу рухомого майна транспортного засобу, а саме автомобіль легковий марки RENAULT, модель DUSTER 2021 року випуску, білого кольору, тип кузова УНІВЕРСАЛ VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Підставою для внесення даної заборони вказано ст. 89 ПКУ, акт опису майна, серія та номер 204/14-29-13-02-11, виданий 14.11.2023р., видавник ГУ ДПС у Миколаївській області, а боржником зазначено ОСОБА_2 . Оскільки податковий борг ОСОБА_2 не погашено, підстав для скасування податкової застави немає. Позивач вважає, що на даний час вказане обтяження порушує його права як власника транспортного засобу тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача під час судового розгляду справи підтримала позовні вимоги, додатково пояснила, що вказаний автомобіль був виставлений на аукціон державним виконавцем в рамках виконання виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором. Автомобіль перебував в заставі АТ «Креді Агріколь Банк», запис про обтяження рухомого майна № 29545053 від 06.12.2021 року. Таким чином Банк мав пріоритет та переважне право на реалізацію цього майна. Позивач отримав майно у власність за результатами відкритого аукціону, а неможливість проведення державної реєстрації транспортного засобу порушує права власника майна.

Представник відповідача надав суду відзив, який підтримав під час судового засідання та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторії Володимирівни у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилася в судове засідання, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 3 Конституції України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст.655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму, а статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Крім того, згідно з п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За положеннями підпункту 14.1.155 пункту 14.1 ст.14 ПК України податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом, а пунктами 88.1, 88.2 ст.88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.8 ст.89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника наведено у статті 93 ПК України.

Так, згідно з пунктом 93.1 цієї статті майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

- отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;

- визнання податкового боргу безнадійним;

- набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

- отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання;

- отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

У пункті 93.2 статті 93 ПК України зазначено, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Отже, податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з ПК України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата у строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення у платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу. При цьому у разі збільшення суми податкового боргу до початку складання акту опису майна у податкову заставу такий акт складається до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків.

Податкова застава виникає з дня виникнення податкового боргу і поширюється на майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У разі збільшення такого боргу податкова застава не припиняється, а продовжує діяти, тому акт опису майна складається на виконання рішення контролюючого органу про опис майна у податкову заставу, але до суми, відповідної збільшеній сумі податкового боргу платника податків. Тому, ініційовані контролюючим органом після виникнення права податкової застави процедури, направлені на погашення платником податків податкового боргу, мають бути завершені і відсутні підстави для початку нових аналогічних процедур.

Такі висновки викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 803/3853/15.

Як вбачається із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкова застава на транспортний засіб автомобіль легковий марки RENAULT, модель DUSTER 2021 року випуску, білого кольору, тип кузова УНІВЕРСАЛ VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 зареєстрована 15.11.2023 року, реєстраційний номер30973765 (а.с.12). Боржник ОСОБА_2 .

Із протоколу № 632784 проведення електронного аукціону (торгів) слідує, що Державним підприємством "Сетам" 31.03.2025 року проведені електронні торги з реалізації спірного транспортного засобу (лот 5710088), переможцем у яких визнаний ОСОБА_1 , який придбав автомобіль легковий марки RENAULT, модель DUSTER 2021 року випуску, білого кольору, тип кузова УНІВЕРСАЛ VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.14-15).

10.04.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В., виданий акт про проведені електронні торги (а.с.10-11).

Кошти від реалізації транспортного засобу перераховані стягувачу.

Акт про проведені електронні торги є підставою для подальшого оформлення права власності на вищезазначене майно. Проте, перебування у податковій заставі купленого позивачем на електронних торгах автомобіля перешкоджає йому перереєструвати цей транспортний засіб та здійснювати його експлуатацію, тобто розпоряджатися автомобілем, чим обмежуються його права власника та добросовісного набувача, оскільки належними та допустимими доказами іншого не доведено та презумпція добросовісності не спростована.

Отже, позивач є добросовісним набувачем відповідного рухомого майна, яке набуто ним за результатами проведених в межах виконавчого провадження електронних торгів. Процедура та результати їх проведення ніким не оспорені, а отже є дійсними.

Разом із пунктом 90.1 ст.90 ПК України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна є Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Відповідно до частини першої ст.3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

За змістом ст. 4 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічними є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

До публічних обтяжень належить, зокрема, податкова застава, а також накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом (п.п.1 та 5 частини першої ст.37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

За таких обставин, податкова застава, а також арешт, накладений органами державної виконавчої служби, є публічним обтяженням.

Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації у Державному реєстрі.

Публічне обтяження приватним виконавцем на спірний автомобіль зареєстроване у Державному реєстрі 15.11.2023 року № 30973765 (арешт), публічне обтяження податкового органу на спірний транспортний засіб зареєстроване у Державному реєстрі (податкова застава).

За змістом ст.39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ) у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments and Others v. Ireland, серія А, № 222, від 29.11.1991), статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Крім того, у рішенні у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04, від 20.10.2011) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Тож, придбавши рухоме майно на торгах, ОСОБА_1 розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися ним, а держава в особі відповідних органів не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Однак, не пов`язана з особою позивача податкова застава порушує його права, як власника майна, на розпорядження ним, а тому наявні підстави для її припинення, про що правильно виснували суди попередніх інстанцій.

Наведене повністю узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21 та від 27.06.2023 у справі № 907/568/22, від 30.09.2025 року № 914/2949/24.

Позивачем заявлено вимоги також до Приватного виконавця виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторія Володимирівна.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом.

Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Приватний виконавець, який залучений позивачем до справи, не є стороною спірних відносин, які виникли між позивачем та відповідачем Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області, а тому у задоволенні позову до нього слід відмовити.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, приватного виконавця виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторії Володимирівни, третя особа: Державне підприємство ''СЕТАМ' про скасування обтяження у виді податкової застави рухомого майна транспортного засобу задовольнити частково.

Скасувати обтяження у виді податкової застави рухомого майна транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER 2021 року випуску, білого кольору, номер кузова УНІВЕРСАЛ VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 на праві переможця аукціону (торгів) проведених державним підприємством СЕТАМ.

У задоволенні позову до Приватного виконавця виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторія Володимирівни -відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області, місце знаходження: вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв Миколаївської області, .

Приватний виконавець виконавчого округу у Миколаївській області Довгань Вікторія Володимирівна, місце знаходження: вул. Нікольська, 19, офіс 4, м. Миколаїв Миколаївської області, код ЄДРПОУ .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державне підприємство «СЕТАМ» , місце знаходження: вул. Стрілецька, 3 буд. 4-6,м. Київ, .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя Гукова І. Б.,