ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

17 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 619/6773/24

провадження № 22-ц/818/4200/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Яцини В.Б., Маміної О.В.

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року, постановлене суддею Прудніковою О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2021 у розмірі 106 967,96 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 03.06.2021 ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт 75 000, який в подальшому було збільшено до 100 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою з рахунку. Відповідач визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Починаючи з 03.06.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 40,8%. У березні 2022 банк скасував відсоткову ставку до 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 відсоткова ставка була поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість станом на 22.07..2024 106 967 гривень 96 грн, яка складається з наступного: - 92 755, 96 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14 212 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.06.2021 у розмірі 106 967 (сто шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім ) гривень 96 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити, вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження суми процентів, які нараховані позивачем відповідачу за користування кредитом у розмірі, який би був узгоджений сторонами в договорі, підписаному відповідачем, враховуючи, що питання самостійного розрахунку такої суми заборгованості потребує спеціальних знань у галузі іншій, ніж право, наявні підстави для відмови в позові в цій частині за недоведеністю. Щодо процентів нарахованих на тіло кредиту, з виписки вбачається, що з 01.07.2021 рок по 28.08.2022 року відповідач користувався кредитними коштами, потім повністю вийшов в 0 та повністю погасив кредит, а 05.09. 2022 року знову почав користування кредитними коштами. Вважає неправильним нарахування після 05.09.2022 року процентів за ставкою 40,8 % оскільки відповідно до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг п. 2.1.1.2.9 визначено пільговий період кредитування встановлений Банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом відсотки за користування нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом пільгового кредиту Клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0, 00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту . Тривалість пільгового кредиту до 25 числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредиту. Таким чином, до 25.10.2022 року проценти ( а це , відповідно до розрахунку суми 2750, 56 грн за вересень 2022 року та 2909,38 грн за жовтень 2022 року ) повинні були бути нараховані за пільговою ставкою 0,00001% , що не було зроблено позивачем. Таким чином, вважає, що висновок суду про стягнення процентів в розмірі 40,8 за вказаний період свідчить про неповне з`ясування обставин. Оскільки відповідач не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за заявкою 03.06.2021 року, вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків та комісії за користування цим кредитом.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що 03.06.2021 Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Вказує, що заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 11/24, тип Універсальна Gold, що підтверджується випискою по рахунку. Також для зручності користування рахунком Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії 06/23, тип Універсальна Gold. Крім того, відповідач ознайомився Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Паспорт споживчого кредиту від 03-06-2021 року та Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03-06-2021року, в яких прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору та багато іншого. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Стосовно правомірності зміни кредитного ліміту. Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Стосовно наданого стороною Відповідача власного розрахунку заборгованості слід зауважити, що Відповідач не має спеціальних знань, та належної освіти в даній сфері для компетентного проведення розрахунку заборгованості за кредитом. Судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості Відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати наданий Банком розрахунок заборгованості неналежним відсутні. Зазначає, що відповідно до тарифів Банку для карти "Універсальна Gold" з 01.08.2020 року процентна ставка була встановлена 3,4 % в місяць. Для підтримки клієнтів ПриватБанк з 1 березня 2022 року до 1 червня 2022 року запровадив кредитні канікули для фізичних осіб за всіма кредитними картками. З 01.09.22 р. відсоткова ставка була повернута до рівня 3,4% на місяць, про розмір якої клієнт був проінформований. Щодо посилань Відповідача на компенсацію витрат на правову допомогу зазначає. До апеляційної скарги представником Відповідача не було надано акту виконаних робіт адвокатом, не розписано детально ні витраченого часу, ні суми окремо виконаних дій з надання правничої допомоги. Тому Позивач не може детально вивчити та належно оцінити а тому і погодитись із сумою витрат зазначених Відповідачем.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2021 між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання послуг (а.с. 23-33).

Відповідно до змісту заяви відповідач погоджується з тим, що на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», «Кредитні картки», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

У вказаній заяві сторони погодили істотні умови користування кредитним рахунком а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн (п.1.2. Договору), в процесі користування рахунком кредитний ліміт збільшився до 100 000 грн.; тип кредитної карти: Картка «Універсальна» Gold; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору (а.с. 23-33).

Згідно з довідкою про надання кредитних карток відповідачу були надані наступні кредитні картки: НОМЕР_3 , дата відкриття 12.05.2014, термін дії 08/17, тип картки карта Універсальна GOLD; НОМЕР_4 , дата відкриття 15.08.2014, термін дії 05/18, тип картки картка Універсальна WORLD; НОМЕР_5 , дата відкриття 22.09.2017, термін дії 05/21 картка універсальна GOLD; НОМЕР_2 , дата відкриття 23.01.2022, термін дії 06/23 віртуальна карта Універсальна GOLD VISА; НОМЕР_1 , дата відкриття 03.06.2021, термін дії 11/24 карта Універсальна GOLD (а.с. 166).

Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір встановлених кредитних лімітів, максимальний розмір кредитного ліміту, що був встановлений відповідачу, складав 100 000 грн (а.с. 167).

З виписки за договором б/н за період з 01.07.2021 - 22.07.2024 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом, частково повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом. За період з 01.07.2021 - 22.07.2024 сума витрат відповідача становить - 3 289 866,31 грн, сума надходжень становить - 3 174 849,21 грн, баланс на початок періоду - 8 049, 14 грн, баланс на кінець періоду - 106 967, 96 грн (а.с. 43-64).

Крім того, до позову банк додав розрахунок заборгованості, відповідно до якого, станом на 22.07.2024 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 106 967, 96 грн, яка складається з наступного: 92 755,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 212,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 34-41).

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач посилався на заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка була підписана відповідачем 03.06.2021 року, в якій погоджено умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 03.06.2021 року, підписаній відповідачем.

Відповідач у встановленому законом порядку наявний договір не оспорив, не визнав його недійсним.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ КБ «ПриватБанк» довело існування між сторонами кредитних правовідносин, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів.

Отже, в матеріалах справи наявна підписана відповідачем ОСОБА_1 заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій також визначені, у тому числі: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, процентна ставка, відсотків річних тощо). Заява підписана 03 червня 2021 року.

Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У заяві анкеті сторонами погоджено можливість використання двох типів кредиту: для типу кредиту для карт Універсальна процентна ставка - 42 %, для карт Універсальна Gold процентна ставка - 40,8 %, а у випадку невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка 84,0 % - для карт Універсальна та 81,6 % - для карт Універсальна Gold.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що банком за період з 05 вересня 2022 року по 30 червня 2023 року неправомірно нараховано відсотки на перевищений розмір кредитного ліміту у сумі 30 871,92 грн.

Відповідач зазначає, що 28.08.2022 року він повністю погасив заборгованість за кредитом, після чого 05.09.2022 року знов почав користуватися кредитними коштами, тому вважає, що нарахування з 05.09.2022 року відсотків за ставкою 40,8 % є помилковим, оскільки банк повинен був визначити йому новий пільговий період кредитування у відповідності до п. 2.1.1.2.9 Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг.

Колегія суддів вважає, що такі доводи відповідача ґрунтуються на помилковому розумінні розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем, оскільки згідно зазначеного розрахунку у спірний період заборгованість за наданим кредитом (стовпчик 31 розрахунку) збільшувалась лише на суму витрат клієнтом кредитних коштів (стовпчик 3 розрахунку). Отже, за вказаний період банком застосовувалась пільгова процентна ставка, передбачена умовами договору, а процентна ставка 40,8% фактично була застосована лише після виникнення простроченої заборгованості поза межами пільгового періоду.

Отже, апеляційний судом за результатами апеляційного перегляду погоджується із висновком суду першої інстанції, встановивши, що вичерпні пояснення представника позивача щодо обґрунтованості нарахованих відсотків на прострочену суму заборгованості, які узгоджуються з умовами кредитного договору, цілком спростовують доводи скаржника щодо безпідставності нарахування таких відсотків.

Зважаючи на те, що сторони при укладенні договору погодили розмір та порядок нарахування процентної ставки користування кредитними коштами, а також враховуючи, що надані позивачем докази (розрахунок заборгованості, виписка про рух коштів, отримання та користування кредитними коштами) відповідачем всупереч процесуальному обов`язку не спростовані, наявні підстави для висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог в частині вимог про стягнення заборгованості за простроченими процентами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом.

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі N 274/7221/19 (провадження N 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відповідно виписка за рахунком, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Подібні висновки Верховний Суд виклав у постановах від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18 (провадження N 61-9618св19), від 20 жовтня 2020 року у справі N 456/3643/17 (провадження N 61-9882св20), від 28 жовтня 2020 року у справі N 760/7792/14-ц (провадження N 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі N 278/2177/15-ц (провадження N 61-22158св19).

Таким чином, виписка з карткового рахунку, додана до позовної заяви, є належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір заборгованості за тілом кредиту, а також доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, ураховуючи факт користування позичальником кредитними коштами, часткового повернення отриманих коштів у кредит.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами у межах кредитного ліміту, знімаючи грошові кошти та здійснюючи покупки за кредитні кошти. Періодично відповідач погашав наявну заборгованість, приймаючи та виконуючи, таким чином, умови укладеного договору, у тому разі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Отже позивачем доведено суду, що на час підписання кредитного договору, між сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх його істотних умов, у тому числі щодо процентної ставки за користування кредитними коштами.

При цьому апеляційний суд зауважує, що розрахунок заборгованості, наданий банком підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредиту за весь час кредитування.

Отже, колегія суддів погоджується із рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина