Провадження №2/752/7604/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, послуги постачання гарячої води, послуги з теплової енергії та абонентське обслуговування.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що до 01.05.2018 послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 здійснювало ПАТ «Київенерго», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого та гарячого водопостачання.

Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідачів по заборгованості за послуги з централізованого опалення, спожиті до 01.05.2018, у розмірі 8820,51 грн.

З 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01.11.2021 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключалися).

Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість: за період до 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення у розмірі 8820,51 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3% річних у розмірі 329,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1340,71 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 28593,59 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1069,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4346,22 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35406,34 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1066,58 грн., пеня у розмірі 583,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4383,99 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 337,19 грн., що разом становить 87675,44 грн.

Просив стягнути солідарно з відповідачів, які є власниками/зареєстровані/проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати.

18.06.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.09.2025 адвокат Йовенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Зазначив, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, теплової енергії та абонентського обслуговування є безпідставними, оскільки фактично зазначені послуги відповідачам не надавалися. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ще з 22 грудня 2006 року встановлено та використовується індивідуальне опалювальне обладнання.

Опалення квартири та забезпечення гарячою водою здійснюється виключно за рахунок автономної системи, без будь-якого споживання централізованих послуг, які вимагає оплатити позивач.

Отже, наявність індивідуальної системи опалення та відповідні договори сервісного обслуговування підтверджують відсутність споживання централізованих послуг.

Крім цього, позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» є необґрунтованими, оскільки відповідачі в 2007 році у встановленому законодавством порядку відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позивач не довів заявлених ним позовних вимог належними та допустимими доказами. Більше того, позивач нарахував заборгованість за послуги, якими відповідачі не користуються взагалі і від яких відмовилися у встановленому порядку, а відтак, позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» є безпідставним та задоволенню не підлягають.

Вимоги щодо сплати заборгованості за період до 01.05.2018 мали бути заявлені позивачем не пізніше 01.05.2021. У той же час, позивач звернувся з позовом лише 10.06.2025.

Просив застосувати строки позовної давності.

04.09.2025 адвокат Йовенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд зазначеної цивільної справи за правилами загального позовного провадження, яке суд, виходячи з приписів ст.274 ЦПК України, залишає без задоволення, оскільки характер справи не вимагає проведення судового засідання, а її розгляд можливий за наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями сторін. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

05.09.2025 відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Зазначив, що в будинку АДРЕСА_1 відсутнє централізоване постачання гарячої води, а підігрів води здійснюється індивідуальними газовими колонками в кожній квартирі.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання гарячої води, теплової енергії та абонентського обслуговування є безпідставними, оскільки зазначені послуги фактично відповідачами не споживались.

У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ще з 22.12.2006 встановлено індивідуальне опалювальне обладнання марки VUW INT 240/2-3 R1, заводський номер 37N7, що підтверджується гарантійним талоном UA06-049860.

Опалення квартири та забезпечення гарячою водою здійснюється виключно за рахунок автономної системи. Споживання централізованих послуг, на оплаті яких наполягає позивач, відсутнє.

Відповідачі у встановленому порядку відмовилися від послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність нарахування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії саме у заявленому розмірі.

Вимоги щодо сплати заборгованості за період до 01.05.2018 мали бути заявлені позивачем не пізніше 01.05.2021. У той же час, позивач звернувся з позовом лише 10.06.2025.

Просив застосувати строки позовної давності.

Також у відзиві заявлене клопотання про розгляд зазначеної цивільної справи за правилами загального позовного провадження, яке суд залишає без задоволення, оскільки характер справи не вимагає проведення судового засідання, а її розгляд можливий за наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями сторін. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

11.09.2025 представник позивача подав до суду письмові заперечення на відзив відповідача, в яких зазначив, що відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку за вищевказаною адресою не відмовилися / не відключилися та з претензією в передбаченому законодавством порядку на адресу позивача про їх неотримання, також, не зверталися, а тому відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги централізованого опалення та постачання гарячої води.

Факт підключення будинку за вищевказаною адресою до централізованого опалення та постачання гарячої води в спірний період підтверджується нарядами на включення та відключення, копіями актів про готовність вузла комерційного обліку до роботи та копією оформленими відомостями обліку споживання теплової енергії мешканців будинку АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за адресою АДРЕСА_1 у червні 2025 року, тобто під час дії воєнного стану та зупинення перебігу строку позовної давності відповідно до закону.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 23.11.2006 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 з 17.07.2007 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору №602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Відповідно до Витягу (Додатку № 1 до договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 до позивача перейшло право вимоги за квартирою АДРЕСА_1 , у розмірі 8820,51 грн. - заборгованість за послуги з центрального опалення.

Надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511).

Відповідно до п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загального боргу.

Встановлено, що з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085).

Згідно з розрахунком за адресою: АДРЕСА_1 , до 01.05.2018 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8820,51 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 329,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1340,71 грн.

Згідно з розрахунком за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.05.2018 по 31.10.2021 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 28593,59 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1069,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4346,22 грн.

Згідно з розрахунком за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.11.2021 по 30.04.2025 обліковується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35406,34 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1066,58 грн., пеня у розмірі 583,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4383,99 грн.

Згідно з розрахунком за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується заборгованість зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 337,19 грн.

22.12.2006 ОСОБА_2 придбав для встанолвеннгя у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальне опалювальне обладнання марки VUW INT 240/2-3, моньаж якого відбувся 22.12.2006, що підтверджується гарантійним талоном UА06-049860.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Солідарний обов`язок або солідарнавимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

На виконання вказаних вимог позивачем на своєму веб-сайті https://kte.kmda.gov.ua/ був опублікований текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування.

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем.

Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин - у період нарахованої заборгованості) визначено право споживачів відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 24 Правил № 630).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок № 4) (який був чинними на час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 17 вересня 2019 року) по закінченню робіт складається Акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний (10-ти) термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження.

Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункт 2.7 Порядку № 4).

З 17 вересня 2019 року набрав чинності Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок № 169).

Пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку № 169 визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Порядку № 169 виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (пункт 13 Розділу ІІІ Порядку № 169).

Тобто, єдиною законною підставою для відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води є відповідний Акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

Іншого порядку та підстав для такого відключення від мереж законом не передбачено.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі зверталися із заявами про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або із заявами про надання неякісних послуг до КП «Київтеплоенерго».

Також відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме:

витягу з протоколу постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води про одержання дозволу відключення споживача від мереж з централізованого опалення та постачанні гарячої води;

технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання відокремлення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (від проектної організації;

акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і постачання гарячої води;

відповідної довідки постачальника послуг централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відключення від мереж централізованого опалення без відповідної дозвільної проектно-технічної документації заборонено та не є підставою для звільнення мешканців від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг з теплопостачання. За таких умов послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання вважаються наданими, а споживач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення житлового приміщення від мережі теплопостачання, але самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Отже, єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 19 вересня 2019 року у справі №629/367/17, від 25.03.2019 у справі №576/2554/14-ц, від 25.07.2019 у справі №361/5676/15-ц про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

З наданих позивачем корінців нарядів, що видавались на включення (відключення) опалення вбачається, що для будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в опалювальні періоди 2019-2025 роки безперебійно надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, відповідачі від послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились.

Також суд зауважує, що КП «Київтеплоенерго» правомірно набуло право вимоги до відповідача за послуги з централізованого опалення, які надавалися ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018.

Враховуючи обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що відповідачі, у спірний період були споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надає КП «Київтеплоенерго».

Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Самовільне відклбчення відповідачів від мереж централізованого опалення та мереж постачання гарячої води не звільняє їх від обов`язку сплатити надані виконавцем послуги.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, які є власниками/зареєстровані/проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати.

Доказів того, що відповідачі є власниками вищезазначеної квартири, позивач не надав.

З огляду на правовідносини, які склалися між сторонами, на відповідачів, як боржників у зобов`язанні за укладеним договором, покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а позивач, як кредитор у зобов`язанні за укладеним договором має право вимагати сплату грошей за надані послуги.

Щодо вимог про стягнення з відповідачів за період з січня 2024 року по квітень 2025 року інфляційних втрат, пені та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне.

На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки відповідаі допустили прострочення виконання грошового зобов`язання та не сплачували своєчасно надані послуги, то за приписами абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повинні сплатити пеню на користь позивача.

Також відповідачі мають сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати, оскільки допустили прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3% річних, пені та інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206.

Отже, суд з урахуванням наданого розрахунку, дат реєстрації відповідачів у спірній квартирі та проведених відповідачами оплат за надані послуги, приходить до висновку, що з останніх солідарно підлягає стягненню заборгованість за період до 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення у розмірі 8820,51 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 329,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1340,71 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 28593,59 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1069,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4346,22 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35406,34 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1066,58 грн., пеня у розмірі 583,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4383,99 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 337,19 грн., що разом становить 87675,44 грн.

Щодо доводів відповідачів про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідним зазначити наступне.

В силу частин 1, 5 ст. 261, частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211«Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року.

02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню COVID-19, скасований відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 № 651.

Слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто 30.06.2023 карантин був скасований, проте станом на дату подання позовної заяви до суду 10.06.2025 тривав воєнний стан, який триває й досі, а тому перебіг позовної давності зупинявся на строк дії такого стану.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що про наявність порушення своїх прав та необхідність їх захисту в судовому порядку КП «Київтеплоенерго» стало відомо після укладення договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018, суд відхиляє посилання відповідачів щодо спливу позовної давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 грн. (3028 грн. : 2= 1514 грн.), у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за період до 01.05.2018 за послуги з централізованого опалення у розмірі 8820,51 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 329,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1340,71 грн.; за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 за послуги з централізованого опалення в розмірі 28593,59 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1069,25 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4346,22 грн.; за період з 01.11.2021 за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35406,34 грн., нараховані на зазначену суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1066,58 грн., пеня у розмірі 583,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4383,99 грн.; зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1397,46 грн. та зі сплати внесків за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 337,19 грн., що разом становить 87675 (вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місцезнаходження: м. Київ, пл. І.Франка, буд. 5, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення складене 22.12.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова