Справа № 450/4233/25 Провадження № 2/450/2359/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Микитів Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» 51809 грн. 75 коп. недоплаченого страхового відшкодування, а з відповідача ОСОБА_2 164468 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не покривається страховими виплатами, на користь ОСОБА_1 .

Мотивував позовні вимоги тим, що 27.11.2024 року о 14 год. 30 хв. на автошляху 1412 в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 , порушивши вимоги ПДР України, здійснила зіткнення з автомобілем марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду в попутному напрямку, останній з яких по інерції зіткнувся з припаркованим автомобілем марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Повідомив, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «НАСК «ОРАНТА». Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.01.2025 року по справі № 450/5648/24 водія ОСОБА_2 визнано винуватою у настанні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 звернувся до відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування, внаслідок чого йому 07.01.2025 року запропоновано виплатити страхове відшкодування в сумі 54152 грн. 18 коп. Повідомив, що із вказаною вище сумою ОСОБА_1 не погодився, однак незважаючи на це ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» 19.02.2025 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 54152 грн. 18 коп. 10.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Експертиза» для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Згідно висновку експерта № 16 від 21.02.2025 року, за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 27.11.2024 року, в цінах станом на момент його огляду 10.02.2025 року без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів і середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт ні з, ні без ПДВ, становить 182113 грн. 42 коп. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 27.11.2024 року, в цінах станом на момент його огляду 10.02.2025 року без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт ні з, ні без ПДВ, становить 322968 грн. 40 коп. Повідомив, що 25.03.2025 року ним скеровано на адресу ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» згаданий вище висновок із вимогою провести перерахунок страхової виплати і здійснити доплату страхового відшкодування згідно страхового ліміту полісу № 222284664 від 23.07.2024 року. Жодної відповіді на вказане звернення відповідачем ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» не надано, однак 01.05.2025 року позивачу виплачено у безготівковій формі ще 47538 грн. 07 коп. Таким чином, відповідачем ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено позивачу страхове відшкодування у загальній сумі 108190 грн. 25 коп. 05.05.2025 року він звернувся до ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» із адвокатським запитом з метою роз`яснення підстав для проведення розрахунку в сумі 47538 грн. 07 коп., а не в межах максимально встановленого ліміту, на що останнє 21.05.2025 року надало відповідь про те, що з висновку експерта № 16 від 21.02.2025 року не вбачається підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. Зазначено, що ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» замовлено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, № 84-D/16/51 від 11.04.2025 року, згідно якого матеріальний збиток становить 125002 грн. 70 коп. (з ПДВ). Вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 233630 грн. 29 коп., а з врахуванням фізичного зносу становить 125002 грн. 70 коп. З огляду на те, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу внаслідок настання ДТП становить 182113 грн. 42 коп. і перевищує ліміт відповідальності у розмірі 160000 грн. за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу № 222284664, укладеного між відповідачами, обов`язок відшкодування спричинених збитків в розмірі повного ліміту відповідальності покладається на ПрАТ «НАСК «ОРАНТА», а з врахуванням франшизи в сумі 1500 грн., такий становить 158500 грн. Враховуючи те, що відповідачем ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено на користь позивача 108190 грн. 25 коп., розмір страхової доплати повинен становити 51809 грн. 75 коп. Крім цього, з відповідача ОСОБА_2 підлягатиме стягненню майнова шкода в сумі 164468 грн. 40 коп., з врахуванням розміру франшизи. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з 8000 грн. на проведення експертизи, 2342 грн. судового збору та 10000 грн. на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача.

Ухвалою від 18.09.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.10.2025 року представником відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» Ходонович П.М. подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що після отримання повідомлення про ДТП, страховиком проведено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, що є обов`язковою дією в межах процедури врегулювання, внаслідок чого останньому виплачено страхове відшкодування у розмірі 59152 грн. 18 коп., яке є результатом документально обґрунтованого розрахунку, проведеного страховиком в рамках встановленої законом процедури. За результатами цієї оцінки складено звіт № 84-D/16/51 від 11.04.2025 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 , становить 108190 грн. 25 коп. без ПДВ на запасні частини і матеріали. Вказана сума виплачена потерпілому в повному обсязі, з вирахування франшизи у розмірі 1500 грн. Таким чином, ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» виконало свій обов`язок в повному обсязі. Окрім наведеного, покликання сторони позивача про те, що первісна оцінка шкоди не враховувала прихованих пошкоджень, не відповідає дійсності, оскільки позивач оминає увагою положення протоколу огляду транспортного засобу від 29.11.2024 року, який чітко регламентував порядок дій сторін у разі виявлення таких пошкоджень, зокрема, при їх виявленні власник (або його представник) повинен повторно надати КТЗ для огляду, після відповідної розборки такого, протягом 3-х робочих днів після первинного огляду для виявлення прихованих дефектів, а по закінченню цього строку розрахунок вартості відновлювального ремонту буде проведений без урахування можливих (прихованих) дефектів. Натомість, позивач самостійно, без залучення страховика, ініціював проведення власної експертизи, яку 25.03.2025 року без надання транспортного засобу на додатковий огляд, пред`явив страховику претензію у вигляді готового висновку експерта №16 від 21.02.2025 року з вимогою виплатити розраховану в такому суму. Вказав, що зазначена поведінка позивача є порушенням принципу співпраці сторін у процесі врегулювання збитків. Окрім наведеного зазначив, що проведення експертизи по справі не було необхідним, з огляду на що, витрати на її проведення не підлягають стягненню на користь позивача, а витрати на професійну правничу допомогу є завищеними.

15.10.2025 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказав, що розмір шкоди може бути визначено за згодою сторін (страховика та потерпілого) без залучення експерта чи оцінювача, а у випадку недосягнення згоди, розмір шкоди визначається іншим способом, зокрема, шляхом проведення експертизи, що закріплено законодавчо. Повідомив, що позивач підписував протокол огляду транспортного засобу від 29.11.2024 року в момент первинного звернення до страховика, після чого автомобіль було оглянуто та виплачено ОСОБА_1 кошти без узгодження і надання результатів огляду. Позивач розуміючи, що страхова компанія намагається ухилитися від виконання свого прямого обов`язку, здійснивши мізерну та недостатню для відновлення транспортного засобу суму відшкодувань, 10.02.2025 року звернувся до ТзОВ «Експертиза» для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 та встановлення дійсного розміру завданих збитків. Враховуючи викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.01.2025 року по справі № 450/5648/24, якою відповідача ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що 27 листопада 2024 року о 14 год. 30 хв. на автошляху 1412 в с. Сокільники, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 , не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду в попутному напрямку, останній з яких по інерції зіткнувся з припаркованим автомобілем марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається з роздруківки полісу серії ЕР № 222284664, укладеного 2024 року та діючого станом на 27.11.2024 року, автомобіль марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «НАСК «ОРАНТА», згідно якого ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн., розмір франшизи складає 1500 грн.

Із роздруківки переписки у мессенджері «Вайбер» вбачається, що ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» намагалось узгодити з позивачем ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування, за мінусом франшизи в сумі 1500 грн., у розмірі 54152 грн. 18 коп., на що останній не погодився.

19.02.2025 року ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило на користь позивача ОСОБА_1 59152 грн. 18 коп. страхового відшкодування.

01.05.2025 року ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило доплату позивачу ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 47538 грн. 07 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зі змісту ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

В силу вимог ч. 3 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові (регламентні) виплати за внутрішнім договором страхування, крім регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини першої статті 43 цього Закону, обмежуються страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день укладення такого договору.

10.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Експертиза» з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи та уклав відповідний договір № 10 від 10.02.2025 року.

Як встановлено з висновку судового експерта № 16 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 21.02.2025 року, складеного та підготовленого для подання до суду згідно ч. 5 ст. 106 ЦПК України судовим експертом Галамай Б.І., який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 27.11.2024 року, в цінах станом на момент його огляду 10.02.2025 року без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить 322968 грн. 40 коп. Ринкова вартість транспортного засобу марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 станом на 27.11.2024 року до моменту його пошкодження у ДТП складає 491583 грн. 42 коп. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 на момент пошкодження у ДТП 27.11.2024 року становить 0,58. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 27.11.2024 року, в цінах станом на момент його огляду 10.02.2025 року без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та з середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) складає 182113 грн. 42 коп.

Даний висновок експерта складено у повній відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а відтак, суд, при визначенні сум страхового відшкодування покладатиметься на такий.

Щодо наявного в матеріалах цивільної справи звіту № 84-D/16/51 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобумарки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 , складеного 11.04.2025 року оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , слід зазначити наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У відповідності до зазначеної вище позиції, за відсутності відповідних документів станції технічного обслуговування, суд, при визначенні розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, бере до уваги фактичну суму розміру шкоди, яка визначена у висновку судового експерта Галамай Б.І. № 16 від 21.02.2025 року та складає 322968 грн. 40 коп.

З огляду на вказане, із врахуванням франшизи у розмірі 1500 грн., з відповідача ПрАТ «НАСК«ОРАНТА» на користь позивача підлягатиме стягненню 51809 грн. 75 коп. недоплаченого страхового відшкодування (160000 грн. - 1500 грн. - 59152 грн. 18 коп. - 47538 грн. 07 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зі змісту ст. 22 ЦК України вбачається, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

З огляду на вказане, винуватість відповідача ОСОБА_2 у ДТП, внаслідок якої позивачу завдано майнову шкоду, доведена вищенаведеними доказами. Відтак, саме відповідач ОСОБА_2 несе майнову відповідальність за завдану шкоду, яка не покривається страховими виплатами.

За вказаних вище обставин, матеріальна шкода, що завдана позивачу ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням франшизи, становить 164468 грн. 40 коп. (322968 грн. 40 коп. - 158500 грн.), яка підлягатиме стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» 51809 грн. 75 коп. недоплаченого страхового відшкодування, а з відповідача ОСОБА_2 164468 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не покривається страховими виплатами.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат слід зазначити наступне.

Зі змісту вимог ч. 1, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Провівши математичні розрахунки, встановлено пропорційність розміру задоволених позовних вимог, яка у відсотковому співвідношенні становить 23,96 % до ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» і 76,04 % до ОСОБА_2 , а тому судовий збір та інші судові витрати розраховуватимуться у згаданому вище відсотковому співвідношенні.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Договором № 10 про виконання судової експертизи від 10.02.2025 року, укладеним між ТзОВ «Експертиза» та замовником ОСОБА_1 , стверджується, що предметом даного правочину є виконання та проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля марки «Джип» номерний знак НОМЕР_2 . Вартість послуг становить 8000 грн.

З платіжної інструкції № 1.93514191.1 від 12.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив ТзОВ «Експертиза» 8000 грн. за проведення експертизи.

Таким чином, на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути 1916 грн. 80 коп., а з відповідача ОСОБА_2 6083 грн. 20 коп. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З долучених до позовної заяви договору № 21/03/25 про надання юридичних послуг від 21.03.2025 року, додатку № 1 до нього, акту виконаних робіт, щодо надання професійної правничої допомоги від 12.09.2025 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у з`язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 10400 грн. та складається з послуг, а саме: вивчення проблематики та консультація щодо вирішення спору кількістю 1 год., вартістю 800 грн.; аналіз судової практики, опрацювання законодавчої бази, формування правової позиції кількістю 2 год., вартістю 1600 грн.; складання адвокатського запиту і заяви до страхової компанії та їх направлення до такої кількістю 2 год., вартістю 1600 грн.; підготовка, складення позовної заяви, виготовлення необхідної кількості примірників сторонам, передача в суд позовної заяви кількістю 8 год., вартістю 6400 грн. При цьому, сторони дійшли згоди про зменшення фактичної вартості юридичних послуг до суми 10000 грн.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат.

Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість.

Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи усталену практику дана справа є не складною. При цьому, адвокатом зовсім не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених адвокатом, складання адвокатського запиту і заяви до страхової компанії, а також підготовки і складення позовної заяви.

Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною, конкретних обставин справи, суд вважає, що визначений сторонами до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а також є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг у аналогічних справах, обсяг наданих адвокатом послуг не відповідає критерію реальності, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 6000 грн., оскільки такий розмір витрат є необхідним і неминучим для позивача ОСОБА_1 , який був змушеним до залучення професійної правничої допомоги адвоката.

За вказаних обставин, на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути 1437 грн. 60 коп., а з відповідача ОСОБА_2 4562 грн. 40 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до квитанції № 8921-9073-3078-5448 від 12.09.2025 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2342 грн. 78 коп.

Таким чином, на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути 561 грн. 33 коп., а з відповідача ОСОБА_2 1781 грн. 45 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 22, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 14, 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 51809 грн. 75 коп. недоплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 164468 грн. 40 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не покривається страховими виплатами.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 561 грн. 33 коп. судового збору, 1437 грн. 60 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу та 1916 грн. 80 коп. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1781 грн. 45 коп. судового збору, 4562 грн. 40 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу та 6083 грн. 20 коп. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.