УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 757/30611/25-ц

провадження № 61-15165ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про визнання дій з припинення електропостачання незаконними, відновлення порушених прав та відшкодування завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») негайно відновити електропостачання до квартири АДРЕСА_1 , шляхом підключення до електричних мереж та заборонити йому припиняти електропостачання до зазначеної квартири на весь період розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням.

2. На обґрунтування заяви зазначив, що 20 червня 2025 року співробітниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було незаконно припинено електропостачання до його квартири без будь-якого завчасного письмового попередження. Відключення здійснено з грубими порушеннями встановленої процедури, навіть якщо воно базувалося на рішенні Київського апеляційного суду від 16 червня 2025 року у справі № 758/12336/24 про визнання договору споживача укладеним.

3. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

4. Вказана ухвала мотивована тим, що у заяві про забезпечення позову не наведено жодних доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того суд першої інстанції зазначив, що виходячи з прохальної частини заяви про забезпечення позову, позивач просив вирішити спір по суті, до початку розгляду справи.

5. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду.

6. Постановою від 12 листопада 2025 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 рок - без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

7. 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

8. ОСОБА_1 , обґрунтовуючи наявність підстав касаційного оскарження, зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі

№ 753/22860/17, від 11 вересня 2019 року у справі 487/10132/14-ц та у постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 922/211/24, від 10 квітня

2019 року у справі № 390/34/17, від 22 червня 2022 року у справі № 904/5429/18, від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц, від 24 січня 2023 року у справі

№ 120/2045/21-а.

9. Також ОСОБА_1 зазначив, що апеляційним судом порушено вимоги щодо мотивування судового рішення.

10. 09 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав додаткові пояснення, у яких заявник посилався на підстави, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, а саме: питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а») та справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу(підпункт «в»). Відповідно, Суд повинен оцінити такі доводи заявниці щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Позиція Верховного Суду

11. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

12. Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

13. Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

14. Пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у

пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

15. Ухвали судів першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України).

16. Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не зазначена в пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

17. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зауважила, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали про відмову у забезпеченні позову

(пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.

18. Про відсутність підстав для відступлення від вказаних висновків Велика Палата Верховного Суду вказала у постанові від 18 травня 2021 року у справі

№ 914/1570/20.

19. За змістом касаційної скарги заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанову апеляційного суду про залишення такої ухвали без змін, що відповідно до наведеної вище практики Верховного Суду не може бути предметом касаційного перегляду.

20. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21. Посилання ОСОБА_1 на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими, оскільки зазначені положення встановлюють винятки щодо можливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тоді як у цій справі такі винятки не підлягають застосуванню.

22. Верховний Суд звертає увагу заявника, що відмова у відкритті касаційного провадження зумовлена не критерієм ціни позову, а тим, що судове рішення, на яке подано касаційну скаргу, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до положень процесуального закону.

23. Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про визнання дій з припинення електропостачання незаконними, відновлення порушених прав та відшкодування завданої шкоди -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара