Провадження № 2/127/7741/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 30.07.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено договір №504359-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 30.07.2024 року було направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №504359-КС-002 про надання кредиту та в той же день останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №504359-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4108, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено (відправлено).

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,150125 процентів за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 18000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Також 30.07.2024 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору, в електронній формі, про надання додаткового кредиту в розмірі 6000,00 грн.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у ОСОБА_1 станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за договором №504359-КС-002 в розмірі 50521,21 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17901,87 грн., суми прострочених платежів по процентах 32519,34 грн. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем було надіслано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким, на думку відповідача, позовна заява підлягає задоволенню частково в сумі 13554,45 грн. виходячи з наступного. 30.07.2024 року між ним та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір №504359-КС-002 про надання споживчого кредиту, загальним розміром - 12000,00 грн., строком кредитування 24 тижні (до 14.01.2025 року). Додатковою угодою №1 до цого ж Договору від 30.07.2024 року, розмір споживчого кредиту збільшено на 6000,00 грн. Після збільшення загальна сума отриманого споживчого кредиту складає 18000,00 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 30.07.2024 року по 01.10.2024 року проценти нараховані в розмірі 1,150125% щоденно, а з 02.10.2024 року по 14.01.2025 року проценти нараховані в розмірі 1,50% щоденно. Всього нараховано проценти в сумі 41421,21 грн. Також, договором та додатковою угодою була нарахована комісія за видачу кредиту в розмірі 2700,00 грн. (15%). Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Оскільки договір укладений після набрання чинності вище зазначеним законом, а отже при визначенні умов договору ТОВ «Бізнес Позика»мало враховувати його вимоги. Таким чином, пункт 2.4 Договору щодо стандартної та зниженої процентної ставки є нікчемними з 21.08.2024. З розрахунку заборгованості вбачається, що ним здійснювалась оплата на погашення кредиту в сумі 11700,00 грн., які були зараховані позивачем наступним чином: 2700,00 грн. - на погашення комісії за видачу кредиту; 8901,87 грн. - на погашення відсотків за користування кредитом; 98,13 грн. - на погашення тіла кредиту. Однак, оскільки після 21.08.2024 відсотки за користування кредитом не повинні нараховуватись, то частина коштів в сумі 4347,42 грн., які були зараховані на погашення відсотків за користування кредитом з 21.08.2024 по 10.09.2024, повинні бути зараховані на погашення тіла кредиту (відповідно до черговості визначеної п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування»). На підставі вищевикладеного відповідачем було погашено позивачу заборгованість в сумі 11700,00 грн., а саме: комісія за видачу кредиту 2700,00 грн.; відсотки за користування кредитом нараховані за період з 06.08.2024 по 20.08.2024 в сумі 4554,45 грн. та заборгованість за тілом кредиту в сумі 4445,55 грн. Непогашене тіло кредиту в розмірі 13554,45 грн. ОСОБА_1 визнається. На підставі викладеного просив позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» задоволити частково в сумі 13554,45 грн. заборгованість за тілом кредиту.

Позивач своїм право на подання відповіді на відзиві не скористався.

Враховуючи викладене вище та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 30.07.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №504359-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 23-27).

Факт укладення договору підтверджується: пропозицією (офертою) укласти договір №504359-КС-002 про надання кредиту та прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору) (а.с. 28-32, 33-37).

ТОВ «Бізнес позика» було направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4108, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено (відправлено) (а.с. 46-47).

Відповідно до п. 2.1. договору кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».

Строк, на який надається кредит: 24 тижнів (п. 2.3. договору кредиту).

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15012500, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4. договору кредиту).

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) (а.с. 49), що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» про переказ коштів (а.с. 50). Факт отримання кредиту відповідач не заперечує, що в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню. Таким чином, відповідач отримав кошти за спірним договором, використував їх на власні потреби.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №504359-КС-002 позичальника ОСОБА_1 , останній не виконав умови договору, в зв`язку з цим станом на 08.10.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 50421,21 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом 17901,87 грн., суми заборгованості за відсотками 32519,34 грн., (а.с. 15-18, 19).

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З приводу твердження відповідача про нікчемність умов договору про визначення денної процентної ставки, посилаючись на Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд зазначає наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №504359-КС-002 від 30.07.2024 року, який підписаний сторонами ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 , містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 1,5 відсотка.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміндо деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).

Відповідно до розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року.

Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 2,5% від суми кредиту за кожен день, з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1,5% від суми кредиту за кожен день, з 20 серпня 2024 року по 30 жовтня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не може перевищувати 1% від суми кредиту за кожен день.

З 30.07.2024 року по 01.10.2024 року проценти нараховані в розмірі 1,150125% щоденно, а з 02.10.2024 року по 14.01.2025 року проценти нараховані в розмірі 1,50% щоденно. Загальна сума нарахованих процентів становить 41421,21 грн.

Суд не погоджується з вказаним розрахунком, оскільки за період з 21.08.2024 року по 10.09.2024 року проценти становлять 4347,42 грн.

Також за умовами договору та додаткової угоди відповідачу була нарахована комісія за видачу кредиту в розмірі 2700,00 грн. (15%).

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, щовідповідачем здійснювалась оплата на погашення кредиту в сумі 11700,00 грн., які були зараховані позивачем наступним чином: 2700,00 грн. - на погашення комісії за видачу кредиту; 8901,87 грн. - на погашення відсотків за користування кредитом; 98,13 грн. - на погашення тіла кредиту.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача та вважає, що ним було погашено позивачу заборгованість в сумі 11700,00 грн, з яких: комісія за видачу кредиту 2700,00 грн., відсотки за користування кредитом нараховані за період з 06.08.2024 року по 20.08.2024 року в сумі 4554,45 грн. та заборгованості за тілом кредиту 4445,55 грн.

Том,у суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 13554,45 грн. за кредитним договором обґрунтованими та такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість за тілом кредиту, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (26,83%) в розмірі 649,82 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором №504359-КС-002 про надання кредиту від 30.07.2024 року, що становить 13554,45 грн. (тринадцять тисяч пятсот пятдесят чотири гривні 45 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» витрати на оплату судового збору в розмірі 649,82 грн. (шістсот сорок дев`ять гривень 82 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 18.12.2025 року.

Суддя: