ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2436/21 Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 22-ц/818/3276/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із житлових відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Харківської міської ради, Державна інспекція архітектури та містобудування про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ХМР Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю ХМР, в якому просить визнати дії ОСОБА_1 та працівників Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо підготовки від та реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 09.06.2017р., який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме реконструкцію квартири АДРЕСА_1 протиправними та скасувати Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 09.06.2017р.

Також просила зобов`язати ОСОБА_3 замовити та отримати нову технічну інвентаризацію квартири АДРЕСА_1 , без врахування у технічних характеристиках квартири та плани квартири балкону 8 кв.м., з подальшим внесенням відповідних змін у державному реєстрі речових прав.

Зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні балкону 8 кв. м, що знаходиться вздовж стінки квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 , шляхом відновлення за власний рахунок становища, яке існувало до порушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 . Згідно з технічною інвентаризацією: інвентаризаційна справа № 208686, реєстр. №П-2-28504 квартира АДРЕСА_2 .

Однак сусіди з іншого під`їзду, як з`ясувалося з квартири АДРЕСА_4 , не санкціоновано користуються її балконом та заблокували їй вихід на балкон , встановивши на балконні двері грати, чим порушити її права, як власника.

На підтвердження правомірності своїх дій відповідачі надають Декларацію від 09.06.2017р. про готовність до експлуатації квартири АДРЕСА_1 .

З декларації про готовність до експлуатації вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 зроблено реконструкцію, замовником є ОСОБА_1 , яка на момент реконструкції була власником вищезазначеної квартири. Проте яку саме реконструкцію проведено було нею в декларації не зазначено.

Однак згідно з висновком комісійного експертного будівельно-технічного дослідження №11053 від 25.11.2020р. - балкон, розташований вздовж зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_2 , документально і з технічної точки зору належить квартирі АДРЕСА_3 .

З цього виходить, що і з технічної точки зору і з правових підстав балкон належить позвиачці, а ОСОБА_1 незаконно заволоділа балконом квартири АДРЕСА_2 та заблокувала їй можливість користуватися ним.

У Декларації про готовність об`єкту до експлуатації ОСОБА_1 у п. 7 значила, що вона відповідальною за виконання усіх видів робіт з реконструкції, крім того, ОСОБА_1 засвідчила, що їй відомо, що за подання не в повному обсязі недостовірних даних, зазначених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації встановлена відповідальність відповідно до закону.

Отже, відповідальність за загородження балконного виходу з квартири АДРЕСА_2 , тобто повне заволодіння балконом, нехтуючи будівельними та протипожежними правилами безпеки, несе ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка як новий власник допускає подальше порушення її прав.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні балконом розташованим вздовж зовнішньої стіни, яка огороджує житлову кімнату 5 квартири АДРЕСА_3 , зобов`язавши ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати встановлені грати, які блокують вихід ОСОБА_2 , на балкон та закладення дверного отвору на балкон, який розміщений із сусіднього під`їзду по АДРЕСА_5 .

В іншій частині позову- відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 908 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, зобов`язати ОСОБА_2 за свій рахунок провести будівельно-технічну експертизу поточного стану зовнішньої несучої стіни вздовж квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 та стану покрівлі над квартирами АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 провести експертизу автентичності оригіналу технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 , складений КП «ХМБТІ» за станом н 26.12.2012, інвентаризаційний номер 208686 реєстровий номер П-2-28504 на 4 арк., відновити становище яке існувало до самовільної перебудови квартири АДРЕСА_7 , шляхом закладання дверного отвору на балкон до віконного зі зміцненням несучої стіни, шляхом взяття ї в металеве риштування.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_8 замовила в ХНДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса експертне дослідження стосовно належності балкону до квартири АДРЕСА_7 , проте матеріали справи не містять доручення позивача ОСОБА_2 наданої ОСОБА_4 на представлення її інтересів в суді чи в інших установах таким як ХНДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса, тому висновок будівельно-технічного дослідження №11053 наданий позивачем як доказ вважає недопустимим.

Вказує що проекту реконструкції квартири АДРЕСА_7 з встановленням балкону саме у квартирі АДРЕСА_3 , погодженого з дозвільними установами, з ОСББ «Усадьба» та з власниками квартир, безпосередньо розташованими поряд кв. АДРЕСА_6 , к-5, АДРЕСА_7 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_9 ОСОБА_4 не надала.

Вважає, що не доведено, яким чином закладання балконного отвору відновить порушене право ОСОБА_2 користуватися балконом, розташованим вздовж квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_1 та належним ОСОБА_3 на праві приватної власності не порушуючи її права свободи та інтереси.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позов суд своє рішення мотивував наступним.

Згідно заяви ОСОБА_1 про застосування строків давності вона визнає, що спірним балконом користується вона і реконструювала його, під час реконструкції квартири АДРЕСА_6 , з травня по червень 2017р.

З урахуванням висновків проведеної експертизи та фактичних обставин зазначених ОСОБА_1 у заяві про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновків про порушення прав позивача, щодо користування балконом, порушення природного освітлення, провітрювання, саме власником квартири АДРЕСА_1 .

Доказів того, що за ОСОБА_3 зареєстрований на праві власності спірний балкон, суду не надано.

Проте як свідчать матеріали інвентаризаційної справи, технічного паспорту та висновку експертизи - спірний балкон є частиною квартири позивача, право власності за якою є зареєстроване в установленому законом порядку.

Наданий відповідачем поетажний план будівлі А-3 по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_10 , висновків експертизи не спростовує та не підтверджують належність відповідачам спірного балкону.

В даному випадку саме відповідач ОСОБА_3 , як власник квартири АДРЕСА_6 , створює перешкоди у користуванні власністю позивача, тому порушені права позивача підлягають захисту, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати встановлені грати, які блокують вихід ОСОБА_2 , на балкон та закладення дверного отвору на балкон, який розміщений із сусіднього під`їзду по АДРЕСА_5 .

Підстав для застосування строку позовної давності суд не вбачав. В даному випадку усунення перешкод в користуванні майном, слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити протягом усього часу тривання порушення прав власника. Тобто позовна давність на вимоги за негаторним позовом не поширюється, оскільки порушення є «триваючим».

Щодо позовних вимог про визнання дій ОСОБА_1 та працівників Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо підготовки та реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 09.06.2017р., який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме реконструкцію квартири АДРЕСА_1 протиправними та скасувати, суд зазначив наступне.

Оскарження дій, щодо підготовки та реєстрації Декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 09.06.2017р. та скасування такої декларації, не є ефективним способом захисту порушених прав позивача на балкон та не призведе до відновлення порушеного права власності. Доказів того, що внаслідок реконструкція квартири АДРЕСА_6 , яка була проведена ОСОБА_1 на підставі Декларацій, за нею зареєстровано право власності на спірний балкон, суду не надано.

Щодо зобов`язання відповідача ОСОБА_3 замовити та отримати нову технічну документацію, суд зазначив наступне.

Обраний позивачем спосіб захисту, щодо зобов`язання власника квартири замовити та оформити інвентаризацію квартири, не передбачений законом для застосування до спірних правовідносин, що є підставою для відмови в задоволені позову в цій частині.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 придбала 17.12.2012р. на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 74,2 кв.м.

Договір купівлі-продажу квартири посвідчено 17.12.2012 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гугель A.C., реєстр. № 3087.

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно технічного паспорту від 26.12.2012р. виконаного Харківське міське бюро технічної інвентаризації квартира АДРЕСА_3 складає загальну площу 74,2 кв.м. та обладнана балконом.

За даними інвентаризаційної справи квартира АДРЕСА_2 була приватизована первинними власниками 23.08.2001р., про що свідчить свідоцтво. Загальна площа квартири, зазначена у свідоцтві 74,2 кв.м.

За даними інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_6 , вбачається, що вона була приватизована ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло 19.12.2007р. та її площа на момент приватизації складала 30,1 кв.м.

21.12.2007р. квартира АДРЕСА_6 за договором була продана ОСОБА_7 , площа квартири склала 30,1 кв.м.

28.12.2007р. квартира АДРЕСА_6 за договором була продана ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , площа квартири склала 30,1 кв.м.

Подальший перехід права власності на квартиру 5А матеріали інвентаризаційної справи не містять, проте зі наданих документів вбачається, що в подальшому на підставі договору від 2017р. та ухвали суду від 2015р. ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_6 в цілому.

09.06.2017р. Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта, а саме квартири АДРЕСА_1 , після проведеної реконструкції. Внаслідок реконструкції загальна площа квартири стала 130,9 кв.м.

Згідно наданих договорів від 2020 року квартира АДРЕСА_6 спочатку була подарована ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , а в подальшому ОСОБА_9 на підставі договору дарування, подарував квартиру АДРЕСА_11 .

У вказаних договорах загальна площа квартири складає 130,9 кв.м.

На час розгляду справи квартира АДРЕСА_1 , яка розташована в сусідньому із позивачем під`їзді, також як і квартира позивача на 3-ому поверсі, належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 28.04.2020 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме мано.

За даними реєстру територіальних громад м. Харкова ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 по теперішній час.

Спірний у даній справі є балкон розташований на 3 поверсі будинку АДРЕСА_5 .

Згідно висновку комісійного експертного будівельно-технічного дослідження № 11053 від 25.11.2020р, проведеного експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса балкон, розташований вздовж зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_2 , документально і з технічної точки зору належить квартирі АДРЕСА_3 , яка є власністю позивачки.

В експертному висновку зазначено, що балкон розташований вздовж зовнішньої стіни, яка огороджує житлову кімнату 5 квартири АДРЕСА_2 площею 16,0 кв.м. Вихід на балкон здійснюється із житлової кімнати 5 через балконний дверний отвір у зовнішній стіні.

За наданими фотознімками встановлено, що спірний балкон являє собою плиту, виступаючу за площину зовнішньої стіни будинку. Розміри плити балкону: ширина -2,0 м, довжина - 4,0 м. Балкон обгороджений ґратчастими перилами, улаштовано підлогу із керамічної плитки.

Балкон по довжині розташовано між зовнішніми стінами прибудов, які належать суміжним квартирам. З одного торця балкону стіна прибудови глуха, без дверних отворів. З другого торця балкону у зовнішній стіні примикаючої прибудови улаштовано дверний отвір, через який власники цієї квартири мають доступ на балкон. Необхідно вказати, що вказана квартира розташована в сусідньому під`їзді і, виходячи з об`ємно-планувального рішення будинку, досліджуваний балкон, з технічної точки зору, не відноситься до складу цієї квартири.

Згідно з наданими фотознімками і за інформацією заявника з`ясовано, що власники квартири із сусіднього під`їзду (відповідачі у справі) несанкціоновано користуються балконом, заблокували вихід на балкон власникам квартири АДРЕСА_2 , встановивши на балконні двері грати.

Встановлення грат унеможливлює використання власниками квартири АДРЕСА_2 свого балкону за призначенням відповідно до п. 3.20 ДБН В.2.2-15:2019 [4.3], перешкоджають природному освітленню житлової кімнати 5 (п.10.4 ДБН .2.2-15:2019 [4.3], провітрюванню (п.10.6 ДБН В.2.2-15:2019 [4.3], користуванню балкону в якості другого евакуаційного виходу з квартири згідно з вимогами п.7.3.18 ДБН В.1.1-7:2016 [4.4].

Додатком до експертного дослідження ідуть фотознімки із підтвердженням встановлення грат, які обмежують доступ позивача на балкон.

Пунктом 3.20 Житлові будники. Основні положення ДБН В.2.2-15:2019 передбачено, що основні положення відкриті до зовнішнього простору приміщення (балкони, лоджії, тераси), які розташовані в неопалюваному об`ємі квартири (будинку) і призначені для сезонного використання.

П.10.4 природне освітлення повинні мати житлові кімнати, кухні, вхідні тамбури до будинків, сходові клітки і загальні коридори у житлових будинках коридорного типу, а також приміщення громадського призначення в гуртожитках і житлових будинках для осіб літнього віку і осіб з інвалідністю. Відношення площі світлових прорізів житлових кімнат і кухонь до площі підлоги цих приміщень слід приймати не менше ніж 1:8. Для мансардних поверхів зі світловими прорізами в площині похилих огороджувальних конструкцій не менше ніж 1:10. Уточнення геометричних параметрів світлових прорізів слід провадити на підставі розрахунку коефіцієнта природної освітленості згідно з ДБН В.2.5-28. У житлових приміщеннях житлового будинку допускається використання інженерно-технічних засобів (регульовані світлодіодні джерела освітлення з природним спектром випромінювання, світловоди, дзеркала тощо) для компенсації недостатності природного освітлення і інсоляції, але не більше ніж 20% від нормованих величин.

Допускається проектувати без природного освітлення:

а) кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами і влаштування примусової витяжної вентиляції;

б) позаквартирні поверхові коридори у будинках секційного типу з центрально розташованим

сходово-ліфтовим вузлом;

в) тамбури в одноквартирних і зблокованих житлових будинках, а також такі, що ведуть

безпосередньо до квартири;

г) внутрішньоквартирні сходи і сходові клітки одноквартирних і зблокованих будинків.

П. 10.6 приміщення, що мають природне освітлення, повинні бути забезпечені провітрюванням через стулки вікон, кватирки або інші пристрої відповідно до 7.32.

Пунктом 7.3.18 Пожежна безпека об`єктів будівництва, Загальні вимоги ДБН В.1.1-7:2016 передбачено, що у житлових будинках секційного типу із ходовими клітками типу СК2 слід передбачати у кожній квартирі , розташованій вище першого поверху, вихід на відкритий балкон (лоджію) із суцільним простінком не менше ніж 1,2 м. від торця балкону (лоджії) до віконного (дверного) прорізу, або не менш ніж 1,6 м.- між заскленими прорізами, що виходять н балкон (лоджію) .

Згідно заяви ОСОБА_1 про застосування строків давності вона визнає, що спірним балконом користується вона і реконструювала його, під час реконструкції квартири АДРЕСА_6 , з травня по червень 2017р.

З урахуванням висновків проведеної експертизи та фактичних обставин зазначених ОСОБА_1 у заяві про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновків про порушення прав позивача, щодо користування балконом, порушення природного освітлення, провітрювання, саме власником квартири АДРЕСА_1 .

Доказів того, що за ОСОБА_3 зареєстрований на праві власності спірний балкон, суду не надано.

Проте як свідчать матеріали інвентаризаційної справи, технічного паспорту та висновку експертизи - спірний балкон є частиною квартири позивача, право власності за якою є зареєстроване в установленому законом порядку.

Наданий відповідачем поетажний план будівлі А-3 по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_10 , висновків експертизи не спростовує та не підтверджують належність відповідачам спірного балкону.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач на рівні з відповідачем має право доступу та користування до балкону, що розташований вздовж зовнішньої стіни, яка огорожує житлову кімнату 5 квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, будь-які обмеження та перешкоди, що створюються власниками квартир щодо доступу до приміщень загального користування є порушенням ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Зазначене узгоджуються з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 461/5170/18.

Оскільки, балкон є не окремим об`єктом власності, а частиною квартири позивача, право власності за якою зареєстровано в установленому законом порядку та обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Вказаний висновок підтверджується наявними у справами доказами та вказаними нормами права, відповідачі їх належним чином не спростували, а тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати залишаються за нею.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді - Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.