Справа №: 343/2249/25
Провадження №: 4-с/343/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції з представницею боржника цивільну справу № 343/2249/25 за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич Світлани Олександрівни,

за участю: представників боржника - адвокатів Косюк В.О., Андрійовича Я.Ф.,

стягувачки - ОСОБА_2 ,

особи, дії якої оскаржуються (старшого державного виконавця Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) - Туркалевич С.О.,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 у системі "Електронний суд" сформував скаргу на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич С.О., в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич С.О. щодо нездійснення перерахунку заборгованості зі сплати ним аліментів у виконавчому провадженні № 78894596 за виконавчим листом № 343/1717/21, який виданий 10.11.2021 Долинським районним судом Iвано - Франкiвської областi, з урахуванням сплаченої ним на користь ОСОБА_2 суми аліментів у період з 10 листопада 2021 року до 19 серпня 2025 року в розмірі 494710,32 грн;

- зобов`язати старшого державного виконавця Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич С.О. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 78894596 за виконавчим листом № 343/1717/21 з урахуванням сплаченої ним на користь стягувачки суми аліментів у період із 10 листопада 2021 року до 19 серпня 2025 року в розмірі 494 710,32 грн та надати розрахунок заборгованості.

Свою позицію мотивує тим, що 07 жовтня 2021 року Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi ухвалив рішення по справі № 343/1717/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, а 10 листопада 2021 року видав виконавчий лист у справі № 343/1717/21, відповідно до якого суд ухвалив проводити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 07 вересня 2021 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до виписки № FM36SFIAG87VD8NI від 21 серпня 2025 року, він у період із 01 січня 2021 року до 19 серпня 2025 року здійснив перекази грошових коштів на рахунок стягувачки на загальну суму 496060,32 гривень. Враховуючи, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2021 року було ухвалено розпочати стягнення аліментів із 07 вересня 2021 року, перекази здійснені 03 січня 2021 року на суму 300,00 гривень, 05 січня 2021 року на суму 500,00 гривень, 25 лютого 2021 року на суму 550,00 гривень, не беруться до уваги під час визначення розміру аліментів, сплачених ним на користь ОСОБА_2 . Таким чином, у період із 10 листопада 2021 року до 19 серпня 2025 року ним було добровільно перераховано аліменти на загальну суму 494710,32 гривень. Переказ зазначених коштів було здійснено на утримання їхніх з позивачкою дітей, однак призначення платежу під час переказу коштів не зазначалось.

14 серпня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 343/1717/21. 20 серпня 2025 року старший державний виконавць Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич С.О. відкрила виконавче провадження № 78894596. Надалі державний виконавець звернула стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 584322,74 гривні. Йому не відомо, звідки виникла така сума заборгованості, оскільки жодного разу його не повідомлялось про розрахунок заборгованості. Вважаючи, що сума заборгованості не відповідає дійсності, 15 вересня 2025 року він звернувся до державного виконавця із клопотанням про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, врахувавши добровільну сплату аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 494710,32 гривень (UAH) у період із 07 вересня 2021 року до 19 серпня 2025 року. Його клопотання не було задоволено, тому його адвокат звернулась із запитом до виконавчої служби, на який представник останньої повідомив, що надані ним платіжні документи не можна взяти до уваги для перерахунку заборгованості, оскільки в призначені платежів не вказано, що ці платежі здійснені в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.

Між ним та стягувачкою не виникало, не існувало та на даний час не існує жодних інших цивільно-правових зобов`язань, у тому числі кредитних, які б були підставою для здійснення на її користь платежів, крім аліментів. Крім того, остання достовірно знала про існування рішення суду про стягнення з нього на її користь аліментів та не відмовлялася від отриманих грошових переказів, що доводить, що сплачені ним кошти є саме аліментами на дітей. Також безпосередньо у листуванні в застосунку Viber стягувачка підтвердила, що він направляв їй кошти на утримання дітей на картку ПриватБанку. Враховуючи викладене, відсутність зазначення у призначенні платежу найменування "аліменти", не є підставою для неврахування таких платежів, як сплати аліментів.

Таким чином, у період із 10 листопада 2021 року до 19 серпня 2025 року він перерахував на користь ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 494710,32 гривень, що є аліментами, а відтак такі не підлягають повторному стягненню в межах виконавчого провадження.

В.о. начальника Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Соловій В. подав відзив на скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні, а провадження по справі закрити. Заперечуючи по суті скарги, зазначив, що на виконанні в Долинському ВДВС перебуває виконавче провадження № 343/1717/21 від 10.11.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів вирішено розпочати з 07 вересня 2021 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 20 серпня 2025 року державний виконавець відкрила виконавче провадження, а 22 серпня 2025 року винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржика. Станом на 01.12.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 628083,10 грн. Боржник звертався із клопотанням про перерахування заборгованості по сплаті аліментів, надавши платіжні документи. Проте взяти такі до уваги державний виконавець не може, оскільки розрахунок заборгованості обчислюється на підставі наданих квитанції (або їх копій). Крім того у телефонній розмові стягувачка заперечила, що проведені сплати були погашенням боргу зі сплати аліментів.

Представниця боржника - адвокат Косюк В.О., яка брала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, підтримала скаргу з викладених у ній пістав, просила її задоволити.

Представник боржника - адвокат Андрійович Я.Ф. у судовому засіданні просив задоволити скаргу. Додатково зазначив, що рішення про стягнення аліментів було ухвалено ще в 2021 році. З того часу стягувачка не зверталася із заявою про його примусове виконання, оскільки ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти, хоча і не вказував у платіжних документах про призначення платежів. Коли ж вона звернулася до державного виконавця, то повідомила, що отримала від боржника тільки 8000 грн, хоча і вказана сплата була проведена його довірителем без відмітки про їх призначення (на аліменти). Будь-які інші зобов`язання, крім аліментних, між стягувачкою та боржником відсутні, тому підстав для неврахування сплачених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на утримання дітей у рахунок сплачених аліментів нема.

В судовому засіданні стягувачка ОСОБА_2 указала, що кошти, про які вказує боржник, вона отримувала не як сплату аліментів, а як такі, які були спрямовані на утримання їхньої сім`ї. Вони з ОСОБА_1 у 2021 році посварились, тому вона звернулася до суду, щоб стягнути з нього аліменти. Отримавши виконавчий лист, вона не знала, що повинна самостійно подати його до примусового виконання. Згодом вони помирились. З часу проходження військової служби ОСОБА_1 почав перераховувати їй кошти. При цьому він не вказував, що такі є аліментами. Коли ж вона все таки звернулася у виконавчу службу з заявою про примусове виконання виконавчого листа, то повідомила, що боржник сплатив їй тільки 8000 грн аліментів. Будь-які інші цивільні зобов`язання з боржником у неї відсутні. Позиція ОСОБА_1 завжди була така, що він надає кошти на утримання дітей, вона ж повинна працювати, щоб забезпечити себе. Просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки вважає, що він повинен сплатити аліменти за весь період, з моменту їх призначення за рішенням суду.

В судовому засіданні особа, дії якої оскаржуються (старший державний виконавець Долинського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), ОСОБА_5 просила в задовленні скарги відмовити, оскільки в її діях немає ознак бездіяльності. Зазначила, що стягувачка звернулася із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій вказала про отримання від боржника тільки 8000 грн. При цьому вона не долучала будь-яких доказів на підтвердження проведення такої сплати. Під час відкриття виконавчого провадження вона провела розрахунок заборгованості, виходячи з даних, які отримала з податкового органу, та враховуючи 8000 грн, про які вказала ОСОБА_2 . Після того, як надійшла відповідь з військової частини, де проходить військову службу та отримує дохід боржник, вона провела перерахунок заборгованості, який направила адвокату останнього за його ж клопотанням. Проте поштове відправлення повернулося з відміткою про його неотримання. Згодом до неї звернувся представник боржника, який надав платіжні документи (виписку по рахунку) про перерахунок його довірителем на користь стягувачки грошових коштів. Однак остання категорично заперечувала, що перераховані кошти були сплатою аліментів, та вважала, що вони були спрямовані на оплату харчування, ліків та забезпечення інших потреб дітей. Наразі до виконавчого провадження долучена виписка по рахунку ОСОБА_1 про перерахунок ним коштів на користь стягувачки, однак у ній нема зазначено, що призначення платежу - це сплата аліментів, нема такої відмітки і в наданих суду платіжних інструкціях (чеках), тому підстав для перехунку заборгованості зі сплати аліментів нема.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали виконавчого провадження 78894596, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 18 ЦПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно із п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до виконавчого листа, який видав 10.11.2021 Долинський районний суд Івано-Франківської області, з ОСОБА_1 вирішено проводити стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 07.09.2021 і проводити до повноліття найстаршою дитиною повноліття (т. 1 а.с. 7).

14 серпня 2025 року стягувачка ОСОБА_2 звернулася в Долинський ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист № 343/1717/21 від 10.11.2021. Також зазначила про отримання аліментів на суму 8000 грн (т. 1 а.с. 71). На підтвердження наявності рахунка в банку до матеріалів виконавчого провадження долучила довідку з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (т. 1 а.с. 72).

Згідно з постановою від 20.08.2025, старший державний виконавець Долинського ВДВС Туркалевич С.О. відкрила виконавче провадження № 78894596 з примусового виконання виконавчого листа № 343/1717/21 від 10.11.2021 (т. 1 а.с. 8).

22 серпня 2025 року старший державний виконавець винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 . В постанові зазначила, що загальна сума заборгованості за виконавчим провадженням складає 584322,74 грн (т. 1 а.с. 9).

Про відкриття виконавчого провадження, про накладення стягнення та про необхідність з`явитися до державного виконавця, ОСОБА_1 було повідомлено на адресою, вказаною у виконавому листі, старший державний виконавець надала із матеріалів виконавчого провадження відповідні докази (т. 1 а.с. 57-64), хоча такі не містять даних про їх отримання.

Згідно із наявним у матеріалах виконавчого провадження розрахунком зі сплати аліментів, станом на 01.12.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 628983,10 грн (т. 1 а.с. 70). При цьому суд звертає увагу на те, що при проведенні розрахункута визначенні розміру заборгованості, державний виконавець врахувала сплату аліментів на суму 8000 грн, що остання підтвердила в судовому засіданні, про які повідомила стягувачка.

16 вересня 2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця із клопотанням про проведення перерахунку заборгованості за аліментами, вказавши, що він добровільно сплатив аліменти на загальну суму 494710,32 грн, на підтвердження чого надав виписку по рахунку (т. 1 а.с. 15-23). Оригінал вказаної виписки представник боржника долучив під час розгляду скарги (т. 1 а.с. 87-95).

З указаної вище виписки суд установив, що за період із 03 січня 2021 року до 19 серпня 2025 року ОСОБА_1 перерахував на користь ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 496060,32 грн. При цьому боржник клопотав перед державним виконавцем здійснити перерахунок суми заборгованості зі сплати аліментів, ураховуючи внесені ним сплати з часу видачі виконавчого листа (10.11.2021), та не враховувати здійснені ним сплати до цього часу (01.03.2021 на суму 300 грн, 05.01.2021 500 грн, 25.02.2021 550 грн). Представники ОСОБА_1 просили не брати вказані сплати до уваги і під час розгляду скарги.

Як зазначив у скарзі боржник, його клопотання було прийнято, однак залишилося без задоволення, тому його адвокат звернувся до виконавчої служби із адвокатським запитом, у якому просив повідомити як про розгляд клопотання, так і надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (т. 1 а.с. 24), на що отримав відповідь № 66380 від 03.11.2025, в якій серед іншого зазначено, що на підставі наданих платіжних документів про перерахування коштів на користь ОСОБА_2 не можливо здійснити перерахунок заборгованості, оскільки в призначенні платежів не вказано, що вони здійснені в погашення заборгованості по сплаті аліментів (т. 1 а.с. 25).

В судовому засіданні державний виконавець підтвердила, що під час звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачка вказала про отримання від боржника тільки 8000 грн аліментів, а тому при проведенні розрахунку заборгованості станом на час звернення у виконавчу службу тільки ці кошти були враховані. Коли ж боржник звернувся із клопотанням про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, він надав тільки копію виписки по рахунку, яка не могла слугувати достатнім доказом здійснення переказів саме як сплати аліментів, оскільки така не відображала призначення платежів, а стягувачка категорично заперечувала, що отримані нею від боржника грошові кошти були аліментами. Після отримання відповіді з виконавчої служби про те, що надана боржником виписка по рахунку не може слугувати підставою для перерахування заборгованості зі сплати аліментів, оскільки вона не відображає призначення проведених платежів, ОСОБА_1 не надав державному виконавцю будь-яких інших документів на підтвердження проведення сплат саме як аліментів (квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів чи інших документів, що відображали б сплату аліментів). Тому на підставі наданої копії виписки у державного виконавця не було достатньо підстав для проведення такого перерахунку, а відтак підстав для визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Долинського ВДВС щодо нездійснення перерахування заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 78894596 за виконавчим листом № 343/1717/21 від 10.11.2021 суд не встановив, тому в цій частині скарги слід відмовити.

Однак, суд звертає увагу на те, що під час розгляду скарги на підтвердження призначення платежів, які відображені у виписці по рахунку та були спрямовані, за твердженням боржника, на утримання дітей, його представник долучив оригінали платіжних інструкцій (чеків) (т. 1 а.с. 96-250, т. 2 а.с. 1-78), суми з яких відповідають тим платежам, які відображені у виписці по рахунку, крім сплати, яка мала місце 19.07.2022 в розмірі 3000,00 грн (відповідної квитанції не надано, а відтак призначення платежу невідоме). При проведенні арифметичних розрахунків, загальна сума платежів за квитанціями за період із 10.11.2021 до 19.08.2025 складає 491710,32 грн. При цьому з наданих квитанцій суд установив, що кошти були перераховані, зокрема на харчування, одяг, лікування, оплату комунальних платежів, утримання дітей, що загалом дає підстави вважати, що такі були спрямовані на задоволення базових потреб дітей.

В судовому засіданні представники боржника також ствердили, що про обізнаність ОСОБА_2 у тому, що перераховані на її користь кошти були саме аліментами та були спрямовані на утримання дітей свідчать і долучені до матеріалів скарги скріншоти з переписок у застосунку Viber (т. 1 а.с. 10-14).

Незважаючи на те, що боржник на підтвердження перерахування на користь стягувачки грошових коштів, які свідчать про виконання ним свого обов`язку з утримання дітей, а відтак і аліментних зобов`язань, надав платіжні інструкції, державний виконавець все ж наполягає на тому, що для проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у таких повиннні були бути відображені призначення таких сплат із вказівкою саме на аліменти.

Суд не погоджується з такою позицією державного виконавця та вважає за необхідне зазначити, що у постановах від 18 листопада 2020 року у справі №648/1102/19, від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20, від 08 вересня 2023 року у справі №2214/1057/2012, Верховний Суд вказав, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій. Відсутність у переказах в призначенні платежу слова "аліменти" не може бути беззаперечною підставою для неврахування таких платежів, як сплата аліментів.

Більше того в матеріалах справи відстуні докази на підтвердження існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-яких інших грошових зобов`язань, крім аліментних, а також про відмову від отримання останньою грошових коштів від боржника, тому суд уважає, що проведені ним сплати свідчать про добровільне виконання ним своїх обов`язків зі сплати аліментів. Вказане відповідає висловленій Верховним Судом позиції у постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц, від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23), від 08 квітня 2024 року у справі №522/19803/15-ц.

А відтак, з огляду на викладене вище, незважаючи на те, що в долучених квитанціях не зазначене призначення платежів "на аліменти", встановлені в своїй сукупності обставини справи дають підстави вважати, що грошові кошти, які сплачені боржником на користь стагувачки в період з моменту винесення рішення про стягнення аліментів та видачі виконавчого листа до пред`явлення такого до примусового виконання, є саме аліментами на дітей, тому такі сплати повинні бути враховані при проведенні перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому суд звертає увагу, що при проведенні перерахунку заборгованості слід урахувати, що належним чином підтвердженою сумою перерахованих ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за період із 10.11.2021 до 19.08.2025 є 491710,32 грн (на які надані платіжні інструкції, тобто без врахування 3000,00 грн, сплачених 19.07.2022, на яку не надано чека та відсутні дані про призначення даного платежу), від якої слід відмінусувати 8000,00 грн, які вже зараховані державним виконавцем як сплату аліментів.

Тому, з огляду на викладене вище, суд уважає за необхідне зобов`язати Долинський ВДВС в особі державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 343/1717/21 з урахуванням сплаченої ним на користь стягувачки суми аліментів у період із 10.11.2021 до 19.08.2025 в розмірі 483710,32 грн (494710,32 грн (заявлена сума) - 3000 грн - 8000 грн), а скаргу в цій частині задоволити частково. Вказане внесе визначеність у відносинах між учасниками виконавчого провадження та не породжуватиме подальших судових спорів, на що часто наголошує у свої практиці Верховний Суд.

Таким чином, скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич С.О. слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Туркалевич Світлани Олександрівни задовольнити частково.

Зобов`язати Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 78894596 за виконавчим листом № 343/1717/21, який виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області 10.11.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням сплаченої боржником на користь стягувачки суми аліментів у період із 10 листопада 2021 року до 19 серпня 2025 року в розмірі 483 710,32 гривень.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала буде складена до 24 грудня 2025 року.

Суддя: Монташевич С.М.

Повна ухвала складена 23 грудня 2025 року.