Справа № 308/9537/15-ц
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Головного управління національної поліції в Закарпатській області та Національної Поліції України на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2023 року, ухвалене суддею Деметрадзе Т.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонду державного майна України, Національної Поліції України, Головного управління національної поліції в Закарпатській області, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування рішень про державну реєстрацію, припинення права власності та права оперативного управління на майно, зобов`язання вчинити дії

встановив:

У провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційними скаргами Головного управління національної поліції в Закарпатській області та Національної Поліції України на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2023 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою в судове засідання представника Фонду державного майна України.

Так, апеляційним судом 10 грудня 2024 року визнано явку представника Фонду державного майна України у судове засідання обов`язковою, розгляд справи відкладено 24 квітня 2025 року.

24 квітня 2025 року представник Фонду державного майна України не з`явився в судове засідання, колегією суддів оголошено перерву до 09 вересня 2025 року.

09 вересня 2025 року колегією суддів продовжено перерву у справі до 16 грудня 2025 року.

16 грудня 2025 року представник Фонду державного майна вкотре не з`явився в судове засідання, розгляд справи відкладено на 16 квітня 2026 року.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шість стаття 14 ЦПК України).

Судові повістки про виклик до суду надсилалися на електронну адресу Фонду державного майна України та електронний кабінет. Наявними в матеріалах справи довідками підтверджено доставлення судових викликів в електронний кабінет та електронну пошту Фонду державного майна України.

Будь яких клопотань про відкладення розгляду справи, чи неможливість з`явитися в судові засідання, відповідач не надавав суду.

Відповідно до ч. 2, 3ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами та не допускати зловживання ними передбачений й положеннями ст. 44 ЦПК України.

Так, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст.12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.12ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5 ч. 5ст.12ЦПКУкраїни).

Учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст.43ЦПК України).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Так, у ст.17 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 р. № ETS N 005 «Заборона зловживання правами» передбачено, що «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 п.п. 10, 11 ЦПК України, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 6, 7 ЦПК України).

Пунктом 3 частини 2 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Стаття 44 ЦПК України передбачає, що:

учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1);

залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, дії, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (ч. 2).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ст. 12 ч. 5 п. 5, ст. 44 ч. 4 ЦПК України).

Враховуючи вище викладене дії відповідача Фонду державного майна України мають ознаки зловживання процесуальними правами, що спричиняють затягування розгляду справи та порушують права інших учасників процесу.

Через неявку в судові засідання представника Фонду державного майна України неможливо встановити обставини справи та ухвалити судове рішення, що призводить до затягування розгляду справи та порушення розумних строків розгляду такої.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства; такими заходами є, зокрема, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом і штраф; застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 143 ч. 1, ст. 144 ч. 1 п.п. 3, 5, ч. 2 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у випадках невиконання процесуальних обов`язків, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (ст. 148 ч. 1 п. 1 ЦПК України).

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 148 ч. 1 п. 2 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги, що представник Фонду державного майна України не з`являється в судові засідання без поважних причин, з метою недопущення судової тяганини та порушення прав інших учасників процесу до відповідача слід застосувати захід процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 9084 (3028 х 3) гривень.

Положеннями статті 3 частини першої пункту 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Розділом І ч. 4 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» передбачено, що відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами ст. 12 ч. 5 п. 5, ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 3, 6, 7, ст. 44 ч.ч. 1,2,4, ст. 143 ч. 1, ст. 144 ч. 1 п. 5, ст. 148 ч. 2 п.п. 1, 2, ст. 260, ст. 368 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

застосувати до Фонду державного майна України, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/9, захід процесуального примусу, у вигляді накладення штрафу, у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9084 грн.

Дані про боржника:

Фонд державного майна України, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/9, .

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ; реквізити платежу: отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/21081100, код отримувача (), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років, починаючи з 16 грудня 2025 року.

Копію ухвали надіслати:

Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Шандора Петефі, будинок 14, електронна пошта: ), для виконання; іншим учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: