Справа № 505/4143/25
Провадження № 2/505/3577/2025
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

18.12.2025 місто Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 26 листопада 2025 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторонами під час перебування у шлюбу було придбано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0944 га з кадастровим номером :02:002:0154, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, з-поміж іншого, повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте будь-які відомості про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету не вказані (за відсутності відповідних відомостей щодо інших учасників справи, позивач може зазначити в позовній заяві про відсутність у нього таких відомостей).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач зазначає, що вона з 2019 року по 2024 рік перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надає.

Згідно з вимогами ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання (набуття) його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Однак, позивачем не зазначено з яких підстав було набуто майно, яке позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя.

Також, позивачем не зазначено, якими доказами підтверджується, що майно, яке вона просить поділити, придбане на спільні кошти з відповідачем за період їх спільного проживання однією сім`єю у шлюбі.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Також слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору під час перебування у шлюбі, та чим підтверджується спільна участь подружжя (коштами або працею) в набутті спірного майна.

Також позивачем не зазначено докази, з яких позивач виходила, визначаючи вартість спірного майна та ціну позову. При цьому, позивач вказує ціну позову у розмірі 39300,00 грн. та не додає документів, з яких вбачається яка фактична вартість квартири та автомобіля.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позивач не надає жодного доказу визначення вартості житлового будинку та земельної ділянки на час звернення з позовом до суду. За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору.

Отже, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Способом усунення недоліків позовної заяви є подання до канцелярії суду позовної заяви з копіями для учасників справи з урахуванням виявлених суддею недоліків, зазначених в даній ухвалі, та з доданням належним чином оформлених документів та доказів.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків - протягом десяти днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Івінський