УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 461/10042/24

провадження № 61-15566ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 серпня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року (повний текст постанови складено 31 жовтня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 серпня 2025 рокута постанову Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, зазначає, що оскаржувану постановуотримала в електронній формі в електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 11листопада 2025 року, що підтверджується повідомленням в електронному кабінеті скаржника у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановахВерховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, від 04 серпня 2021 року у справі № 553/2152/19,від 25 червня 2025 року у справі № 496/3457/20, від 23 травня 2018 року у справі № 509/667/15-ц, від 21 вересня 2022 року у справі № 127/23627/20, від 05 грудня 2022 року у справі № 233/4580/20 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Крім того, ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити дію рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 серпня 2025 рокута постанови Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що оскаржуваними рішеннямиу справі № 461/10042/24 ухвалено визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію. З моменту набрання законної сили рішенням щодо розподілу майна подружжя таке майно втрачає статус спільної сумісної власності подружжя.

У разі незупинення дії судових рішень у справі до закінчення касаційного перегляду, існує ризик стягнення з відповідачки коштів на користь позивача та примусової реалізації майна відповідачки у межах виконавчого провадження, а також можливе відчуження позивачем квартири АДРЕСА_1 третій особі, адже у справі не вжиті заходи забезпечення позову шляхом арешту щодо вказаної квартири.

З огляду на те, що частина майна, яка зареєстрована на ім`я позивача вже подарована ним дочці, а його власне майно обтяжене іпотеками, повернення стягнутих грошей з відповідачки може бути утрудненим.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.

У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення. Ураховуючи вищенаведене, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 430 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 і строкна касаційне оскарження рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 серпня 2025 рокута постанови Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 461/10042/24.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова справу № 461/10042/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Галицького районного суду міста Львова від 01 серпня 2025 року та постанови Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат