П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

16 грудня 2025 року місто Київ

справа № 756/10599/24

провадження № 22-з/824/1558/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Яреськом Тарасом Віталійовичем, про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року задоволені позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» суму заборгованості у загальному розмірі 27377, 94 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 8 300 грн., 18924 грн. - нараховані проценти за період з 28.05.2021 по 25.10.2021; 132,80 грн. - втрати від інфляції; 21,14 грн. - 3 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судові витрати в загальному розмірі 9028 грн.., з яких: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. та судовий збір - 3028 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Яреськом Т.В., задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року в частині стягнення відсотків за користування кредитом, визначення періоду щодо стягнення таких відсотків, загальної суми заборгованості та судових витрат змінено, зменшено суму стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр», відсотків за користування кредитом з 18924 до 4731 грн. за період з 28 травня 2021 року по 27 липня 2021 року, зменшивши загальну суму загальної заборгованості з 27377,94 грн. до 13184,94 грн.

Зменшено суму судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр», з 9028 грн. до 4347,88 грн., з яких: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2889,60 грн. та судовий збір в сумі 1458,28 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3110, 40 грн. та судовий збір в сумі 1882, 20 грн.

25 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10000 грн.

В заяві зазначає, що в апеляційній скарзі заявлено вимогу про компенсацію судових витрат, а також долучено докази, що підтверджують надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 3 статті 270 ЦПК України суд, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Як вбачається з доданих до заяви матеріалів, сторона відповідача направила через підсистему «Електронний суд» позивачу копію заяви про ухвалення додаткового рішення разом з додатками.

8 грудня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення позивача на заяву, подані представником ОСОБА_2 , в якій позивач звертає увагу, що зазначений розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, тому що підготовка таких документів як апеляційна скарга та відповідь на відзив на апеляційну скаргу - не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи. У мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних справ про стягнення заборгованості по кредитним договорам, та нормативно-правове регулювання аналогічних спірних правовідносин не змінювалося. Підготування вищезазначених документів по малозначній справі не потребує спеціальних знань у галузі права. Вважає, що надані адвокатом послуги (їх обсяг) та надання таких послуг по розглянутій справі не відповідають критерію співмірності. Київський апеляційний суд в своїй постанові від 21 листопада 2025 року по даній справі вирішив питання стягнення судових витрат на сплату судового збору та на правову допомогу. Таким чином, будь-яка нова заява щодо стягнення витрат на правову допомогу є безпідставною, оскільки питання вже було вирішене судом і не підлягає повторному розгляду.

Щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача, понесених ним у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи при подачі апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. просив стягнути з позивача судові витратити, які понесені ним в суді першої та апеляційної інстанцій, на підтвердження чого надав наступні документи: додаток до договору про надання правової (правничої) допомоги № 23136 від 24 липня 2024 липня, датований 16 грудня 2024 року; акт приймання - передачі послуг № 1 від 24 вересня 2024 року на суму наданих послуг 10000 грн. за надання правничої допомоги щодо оскарження рішення суду 1 інстанції по справі № 756/10599/24, зокрема аналіз матеріалів справи, складання апеляційної скарги; розрахункову квитанцію № 16/12/24 про отримання гонорару на суму 10000 грн. від 16 грудня 2024 року.

Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Київського апеляційного суду від 21 листопада 2025 року суд не вирішував питання про розподіл судових витрат щодо професійної правничої допомоги саме у суді апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає, що сума, яка може бути стягнута з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, становить 4816 грн., що є пропорційним до задоволених вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній, не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.

Крім цього, суд враховує те, що правова позиція сторони відповідача у справі у суді першої та апеляційної інстанції не змінювалась, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулюють спір у справі та документи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовувала вимоги та інші обставини. Також слід звернути увагу, що справа розглянута в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Враховуючи наведене, відсутністю додатків до апеляційної скарги, які б потребували спеціальних знань, пошуку та аналізу від представника, а також з урахуванням заперечень позивача, принципу пропорційності, колегія суддів дійшла висновку про те, що відшкодування заявлених представником відповідача витрат у розмірі 10000 грн. є завищеними та необґрунтованими, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Отже, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції до 2000 грн., що буде відповідати принципам співмірності та розумності їх розміру.

Керуючись статтями 133, 137, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю тягнути «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 гривень.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус