Провадження 2/201/4508/2025
УХВАЛА

про визнання відводу необрунтованим

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Покопцева Д.О., отримавши заяву позивчки ОСОБА_1 - про відвід головуючого, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку з позовною заявою, датованою 03.08.2025р., в якій просила відмінити наказ установи-відповідача Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» № 48ос від 25.04.2025р., і, як наслідок цього, преміювати за квітень 2025р., вирішити питання судових витрат.

Вказана позовна заява отримана судом 08.08.2025р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Покопцеву Д.О.

Ухвалою від 12.08.2025р. Соборного районного суду міста Дніпра позовна заява залишена без руху, позивачці запропоновано не пізніше 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати суду позовну заяву, яка має містити відомості про поштовий індекс відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав разом із квитанцією про сплату судового збору у вказаній вище сумі.

13.08.2025р. вказана ухвала вручена позивачці в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра.

18.08.2025р. позивачкою засобами поштового зв`язку направлено суду уточнену позовну заяву, в якій просить:

- відмінити наказ установи-відповідача Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» № 48ос від 25.04.2025р., і, як наслідок цього, преміювати за квітень 2025р.,

- стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 90 000грн.,

- вирішити питання судових витрат.

Уточнена позовна заява отримана судом 19.08.2025р.

Ухвалою від 25.08.2025р. Соборного районного суду міста Дніпра у складі головуючого судді Покопцевої Д.О. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України» про скасування наказу, преміювання, стягнення моральної шкоди; постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), витребувано у Державної установи «Інститут гастроентерології Національної академії медичних наук України» (, місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 96) завірені належним чином копії: наказу № 48ос від 25 квітня 2025 року про депреміювання ОСОБА_1 ; правил внутрішнього трудового розпорядку, які були чинними на час винесення наказу № 48ос від 25 квітня 2025 року про депреміювання ОСОБА_1 ; наказу по Установі від 13 лютого 2024 року № 36ос; доповідної записки заступника директора з наукової роботи ОСОБА_2 від 11 квітня 2025 року; доповідної записки завідувача відділу захворювання шлунку та 12п.к., дієтології та лікувального харчування Мосійчук Л.М. від 14 квітня 2025 року; доповідної записки завідувача відділенням захворювання шлунку та 12п.к., дієтології та лікувального харчування ОСОБА_3 від 14 квітня 2025 року; доповідної записки головного інженера Білинської В.В. від 14 квітня 2025 року; акту комісії про обстеження службового приміщення від 14 квітня 2025 року; протоколу засідання постійної комісії з питань планування, фінансів, соціально-економічного розвитку та розподілу премій від 24 квітня 2025 року № 6; медичні висновки про тимчасову непрацездатність позивача ОСОБА_1 у червні 2025 року; відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Копія вказаної ухвали 04.09.2025р. отримана Державною установою «Інститут гастроентерології НАМН» в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд».

22.09.2025р. від представника Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» Степанова Ю.М. через підсистему «Електронний суд» отримані витребувані документи.

30.09.2025р. від представника Державної установи «Інститут гастроентерології НАМН» Степанова Ю.М. через підсистему «Електронний суд» отримані копії фотографій до акту комісії про обстеження службового приміщення від 14.04.2025р.; також представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.10.2025р. поштою від позивачки отримано повідомлення про перенесене нею оперативне втручання та реабілітаційний період після нього. При цьому вона вказує, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження, бо треба допитати свідків і дослідити в судовому засіданні докази наявності плісняви і в палатах, і в її колишньому кабінеті.

04.12.2025р. поштою від позивачки отримано клопотання, в якому вона (далі дослівно) «для справедливого розгляду справи ще раз подаю клопотання з необхідністю допросити свідків (вже подавалося), це дуже важливо, бо пліснява була і в палатах (про це знає ОСОБА_3 ), а в.о. директора установи-відповідача ОСОБА_4 точно знає, хто відповідає за опалення в зимовий період та появу плісняви в моєму кабінеті та палатах. Це дуже важливо, хоч суд вже один раз ігнорував моє клопотання. Проводити засідання тільки з викликом сторін, бо не треба позбавляти мене можливості надати докази на телефоні і планшеті про наявність плісняви не тільки в моєму тодішньому кабінеті, а й в палатах відділення (на тому ж поверсі, де працюю і я). Треба надати судді в процесі судового засідання виписний епікриз з мокрою печаткою, який я отримала в Комунальному підприємстві "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" Дніпропетровської обласної ради" (на день подання позовної заяви в мене його не було, а зараз вже є). це є доказом наявності в мене діагнозу бронхіальна астма (про що я згадувала в позовної заяви). Це дуже важливий документ, бо доводить надану шкоду моєму здоров?ю: не можна тримати людину з бронхіальною астмою приміщенні з пліснявою (робоче місце). Я вже інформувала суд, що обов`язково обовязково треба для справедливого вирішення розгляду справи по суті розглянути в судовому засіданні докази з приміщень відділення на 4 поверсі, де я працюю, які є в мене на телефоні та планшеті». Тому (дослівно) «повторно прошу викликати та допросити свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які працюють в установі відповідача (точна дата народження, адреса проживання мені невідомі, прошу суд з?ясувати їх у відповідача, бо інформація є в особистих справах зазначених осіб); проводити судове засідання тільки з викликом сторін по справі, бо мені необхідно подати докази на телефоні і планшеті, які в мене є, і про що я вказувала при поданні позовної заяви і в клопотанні (від 03.08.2025р). До того ж мені треба надати суду в судовому засіданні документ-виписку з історії хвороби ОСОБА_1 , яка доводить наявність в мене бронхіальної астми (копія даного документу надається до даного клопотання, однак копія не має «мокрої» печатки і не може бути доказом в суді, а ось виданий мені виписний епікриз з мокрою печаткою - 100% доказ); винести нову ухвалу, щоб судове засідання проводилося з викликом сторін, свідків, і я могла надати в судовому засіданні докази для справедливого вирішення справи по суті».

18.12.2025р. позивачкою подано відвід головуючому, мотивований тим, що (дослівно) «суддя перешкоджає з?ясуванню обставин по справі, і, як наслідок, справедливому розгляду, бо не викликає свідків (а я подала клопотання), до того ж позбавляє мене, позивача можливості надати докази (є на телефоні і планшеті, документи з мокрою печаткою) в судовому засіданні. А в цих доказах видно, що пліснява була не тільки в моєму кабінеті, а й в палатах, і які мої функціональні обов?язки, і що в мене - бронхіальна астма (а мене вимусили працювати в кабінеті з пліснявою - заподіяна явна шкода моєму здоров?ю). У справі є копія виписного епікризу з лікарні імені Мечникова, яка доводить, що я страждаю бронхіальною астмою, це - дуже важливий доказ, бо пліснява дуже шкідлива для будь-якого здорової людини, а тим паче для хворого з бронхіальною астмою. А я вимушена була з вини Відповідача працювати в неналежних умовах, в кабінеті з пліснявою. В мене на руках є документ - виписний епікриз з мокрою печаткою (отримала нещодавно), і він свідчить про наявність в мене цієї хвороби, а це важливо для визначення шкоди моєму здоров?ю, але суддя Покопцева Д.І. позбавляє мене можливості його надати в судовому засіданні (в судовій справі - лише копія, а оригінал - в мене на руках). Суддя Покопцева Д.О. також перешкоджає мені надати докази на телефоні і планшеті, які доведуть, що пліснява була і в інших приміщеннях, наприклад, палатах хворих. А наказали лише мене, хоч, згідно моїй посадовій інструкції, пліснява на стінах - не моя зона відповідальності.

Я категорично заперечую про розгляд справи без виклику свідків, про що я подавала клопотання, без виклику сторін, бо в мене є докази, які необхідно надати в судовому засіданні (на телефоні, планшеті, документ з мокрою печаткою про мою хворобу. - бронхіальну астму тощо).

Заява про відвід отримана 18.12.2025р.

Вивчивши обґрунтування відводу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Згідно частини 1 статті 33 ЦПК України визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Стаття 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши підстави заявленого відводу, вважаю його повністю необгрунтованим, оскільки його підстави зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючого, що не може бути підставою для відводу.

Крім цього слід вказати наступне.

Приймаючи справи до розгляду та вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися дана справа, як це передбачено п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України, суд виходив з того, що згідно з п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи дана справа є малозначною.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду для малозначних справ.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного суд визначив порядок розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд вважає, що справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Крім того, ч. 4 ст. 193 ЦПК України встановлено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У справі, що є предметом розгляду, зустрічного позову не подано.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Наразі обсяг доказової бази та кількість учасників у справі не є значним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази та письмові пояснення в порядку, встановленому процесуальним законом, можуть бути безперешкодно надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

З наявних матеріалів справи необхідності проведення судового засідання (в т.ч. підготовчого) не вбачається.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Як зазначено, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019р. у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 26.10.2022р. у справі № 712/1100/20 (провадження № 61-4266св22) зазначено, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку; зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії.

Відтак приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність будь-яких підстав для відводу, визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, заява про відвід має бути передана для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для подальшого розгляду заяви про відвід.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33, 36, 37, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений відвід головуючого судді - необґрунтованим.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає та заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Д.О. Покопцева