КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 382/1462/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5435/2025Головуючий у суді першої інстанції - Кисіль О.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Соколова В.В., Невідома Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" на рішення Яготинського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року АТ "Сенс Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог якого просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 40372,61 грн. та судові витрати.

Позов обгрунтовано тим, що 26.06.2021 ОСОБА_1 , уклав з АТ «Альфа Банк», угоду про надання споживчого кредиту № 501334144.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 40372,61 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Позивачем на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак дану вимогу відповідачем залишено без реагування.

Розрахунок суми до стягнення з відповідача: загальна сума заборгованості станом на 28.02.2023 року - 40 372,61 грн., з яких 27 165,02 грн - заборгованість по тілу кредиту,13207,59 грн - заборгованість по відсотках.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вказано, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність належних доказів укладення між сторонами кредитного договору, адже, договір було укладено у передбаченій законом електронній формі, з використанням електронного підпису, що підтверджується довідкою про ідентифікацію відповідача, на підставі якого позичальником було отримано кредит готівкою в розмірі 30 000,00 грн. під процентну ставку 45,00 % річних.

Зазначено, що доказом отримання відповідачем кредитних коштів слугує меморіальний ордер від 29.06.2021 № 357993906.

Апеляційна скарга містить посилання на те, що в матеріалах справи міститься анкетна заява відповідача, в якій він надав персональні дані, контактний номер телефону та підтвердив свою згоду на обробку даних, що унеможливлює сумніви в належності цих дій саме йому.

Скаржник вказує, що ним було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, який містить дані про суму основного боргу, нараховані проценти та пеню.

Згідно з ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи те, що ціна даного позову, менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції, відмовив у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» з тієї підстави, що надані банком документи не підтверджують факту укладення кредитного договору з відповідачем, оскільки угода про надання споживчого кредиту, паспорт кредиту та додатки до нього не містять електронного підпису позичальника, що унеможливлює визнання таких документів доказом погодження відповідача з умовами договору.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, сторонами заяви (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір страхування, паспорт споживчого кредиту на суму 30 000,00 грн. з річною ставкою, фіксованою в 45 % строком на 60 місяців та графіком платежів від 26.06.2021 є ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ", вигодонабувачем є АТ «Альфа Банк» (а.с.20-38).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. АТ "Сенс Банк" займається іншими видами грошового посередництва (а.с. 57-84).

Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості станом на 28.02.2023 року - 40372,61 грн. з яких 27165,02 грн - заборгованість по тілу кредиту,13207,59 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 39-48).

Позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань з вимогою про сплату заборгованості в сумі 40372,61 грн. (а.с.49-58).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

У відповідності до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

26.06.2021 між сторонами у справі укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням відповідачем електронного підпису - 1656 (що підтверджується довідкою про ідентифікацію відповідача, що долучена до апеляційної скарги), на підставі якого позичальником був отриманий кредит готівкою в розмірі 30 000 грн, під процентну ставку - 45,00 % річних.

Доказом отримання відповідачем кредитних коштів слугує меморіальний ордер від 29.06.2021 № 357993906.

Користуючись кредитними коштами, відповідач своїми діями підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитування та укладення самого кредитного договору. Як вбачається з розрахунку та виписки, долучених до позовної заяви, відповідачем погашено 2 839, 98 грн тіла кредиту, вимог щодо повернення цих коштів, як безпідставно сплачених відповідач не пред`являв.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Оцінюючи у сукупності надані позивачем докази: анкету-заяву відповідача із зазначенням персональних даних та контактного номера телефону, паспорт споживчого кредиту із визначенням усіх істотних умов кредитування, довідку про ідентифікацію відповідача із зазначенням електронного підпису-ідентифікатора, меморіальний ордер щодо видачі кредитних коштів, розрахунок заборгованості, банківські виписки та досудову вимогу, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами фактично виникли кредитні правовідносини, а Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту.

Відповідач доказів, які б спростовували вказані обставини, суду не надав, заяв про невчинення ним правочину, неотримання грошових коштів чи недійсність наданих документів не подавав, доказів звернення до банку або суду з відповідними заявами матеріали справи не містять.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що відсутність на паперових примірниках угоди про надання споживчого кредиту та паспорта кредиту електронного підпису відповідача свідчить про неукладення договору, є помилковим і таким, що не відповідає положенням статей 204, 207, 626, 628, 638, 639 ЦК України та статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням в нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з положень статті 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції у загальному розмірі 7570,00 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», заборгованість за кредитним договором у розмірі 40372,61 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7570,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді