Провадження №2/523/6330/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р.

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» (надалі ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС») від імені та в інтересах якого діє адвокат Чекмарьова Л.Ю., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті заборгованості по внескам на утримання багатоквартирного будинку та обов`язкових платежах з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 15456,92 грн, а також судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з утримання багатоквартирного будинку та вивіз сміття (твердни побутових відходів) та ліфту. Проте відповідачі належним чином не виконують обов`язок по сплаті отриманих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за утримання багатоквартирного будинку, технічне обслуговування ліфтів та вивіз сміття (твердих побутових відходів, за період з 01.08.2031р. по 01.07.2025р яка станом на 01.07.2025 р. складає 14378,82грн., суму інфляційного збільшення за період 01.08.2021р. по 23.02.2022р. у розмірі 208,03 грн., за період з 01.01.2024р. по 01.07.2025р. 653,35 грн, три відсотки річних за період 01.08.2021р. по 23.02.2022р у розмірі 55,68 грн., а за період 01.01.2024р. по 01.07.2025р - 161,04 грн., що стало підставою для звернення до суду.

11.08.2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання, з повідомленням сторін по справі. Визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

08.02.2025р. на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому відповідач звернула увагу суду на період нарахування заборгованості з серпня 2021р., а позов подано 05.08.2025р., тоді як загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Також ОСОБА_2 вказувала на істотні порушення вимогам закону Виписки з протоколу №8 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12 травня 2019 року та який підлягає визнанню недійсним, оскільки згідно Виписки з протоколу №8 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12 травня 2019 року, було затверджено щомісячний розмір внесків, проте оформлена Виписка з протоколу №8 від 12 травня 2019 року, не відповідає вимогам закону, містить істотні процедурні порушення та арифметичні помилки, що впливає на результати голосування і законність прийнятих рішень. Так у Виписці з протоколу № 8 від 12 травня 2019 року у загальній інформації зазначається кількість співвласників 243 особи та 13 осіб які взяли участь особисто та/або через представників, у голосуванні «за» 254 (73,12%) співвласників, проти 1 співвласник, утримались 0 співвласників. Загальна кількість голосів яка проголосувала у сумі є 255 голосів, але в частині загальної інформації зазначено, що у зборах взяли участь 256. По-друге , зазначено, що рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 316 від 26.07.2018 року встановлено з 01.08.2018 р. вивіз сміття (побутових відходів) 17,11 на одну зареєстровану особу. Оскільки в квартирі за адресою АДРЕСА_2 не зареєстровано жодної особи, підстави для нарахування плати за даним тарифом відсутні.

Відповідач зазначила, що згідно принципу індивідуалізації нарахування: Закон України «Про житлово-комунальні?послуги» (ст. 5, 11) передбачає, що нарахування плати за комунальні послуги повинно здійснюватися на основі фактичного споживання або показників обліку, що дозволяють індивідуалізувати нарахування. Тариф, встановлений на одну зареєстровану особу, застосовується лише .у випадку наявності таких осіб. Відповідно, нарахування плати за відсутності зареєстрованих осіб суперечить принципу законності тарифоутворення та є неправомірним. Відповідно до ст. 628 Цивільного Кодексу та ст. 14,15 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають, що споживачі зобов`язані сплачувати лише за реально надані послуги або послуги, нараховані відповідно до встановлених правил і тарифів. У випадку відсутності зареєстрованих споживачів підстав для нарахування плати нема.

По-третє, нарахування інфляційних збитків позивачем є порушенням Постанови КМУ №206 від 05.03.2022, згідно якої під час дії воєнного стану забороняється нарахування відсотків, пені, інфляційних втрат та неустойки за несвоєчасну чи неповну сплату житлово-комунальних послуг. Тому, за твердженням ОСОБА_2 , нарахування 3% річних є незаконним та прямо заборонене чинним законодавством.

Враховуючи викладене, просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Чекмарьова Л.Ю. підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заявлених вимог про стягнення заборгованості та просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, відзиву справі не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні 08.12.2025р. судом було повідомлено сторін, що суд переходить до стадії ухвалення судового рішення та воно буде оголошено 15 грудня 2025р. о 10.30.

15 грудня 2025р. сторони в судове засідання не з`явились, а тому рішення викладено у письмовій формі.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2152, виданий 29.09.2020р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвої Н.О., на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальна площа квартири -61,6 кв.м..

Управління житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 . здійснює Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» (надалі позивач).

20.05.2016 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС», що підтверджується наданою копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС».

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Статуту Позивача, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень, на ефективне утримання спільного майна і на ефективне споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення.

З утворення ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС», в управління ОСББ по обслуговуванню, також перейшла і квартира АДРЕСА_4 , яка згідно інформаційної довідки №419574206 від 25 березня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві спільної часткової власності належить відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу Р.№2152 від 29.09.2020 року.

Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року (надалі Закон України про ОСББ), Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку від 14 травня 2015 року, їхнім Статутом та іншим законодавством України.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про ОСББ» основна діяльність об`єднання полягає у здійснені функцій, що забезпечують реалізацією прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» сприяє у наданні Боржникам послуги УББ (утримання багатоквартирного будинку) та вивіз сміття (побутових відходів), ліфт, як співвласникам квартири, а Боржники, споживаючи ці послуги, зобов`язаний щомісяця в повному обсязі та вчасно сплачувати за це кошти.

Відповідно до Виписки з протоколу №8 від 12.04.2019 року загальними зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» було вирішено затвердити щомісячний розмір внеску на витрати на управління багатоквартирного будинку ОСББ «Висоцького Плюс» в розмірі: для 1-го поверху 4,93 грн. з розрахунку на 1 м. кв.; для 2-10-го поверху 5,40 грн. з розрахунку на 1 м. кв.

Відповідно до Виписки з протоколу №9 від 03.10.2021 року загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» було вирішено затвердити щомісячний розмір внеску на витрати на управління багатоквартирного будинку ОСББ «Висоцького Плюс» з 01.11.2021 року в розмірі: для 1-го поверху 5,76 грн. з розрахунку на 1 м. кв.; для 2-10-го поверху 6,30 грн. з розрахунку на 1 м. кв.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 316 від 26.07.2018 року встановлено з 01.08.2018 р. вивіз сміття (побутових відходів) 17,11 на одну зареєстровану особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Наведені позивачем розрахунки відповідачем не спростовувалися, ОСОБА_2 лише посилалась на положення ст. 628 ЦК України та ст. 14,15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», («.споживачі зобов`язані сплачувати лише за реально надані послуги або послуги, нараховані відповідно до встановлених правил і тарифів) вказуючи, що вона та ОСОБА_1 не зареєстровані в квартирі, по якій нараховано заборгованість, тому відсутності підстав для нарахування плати нема.Однак ані протокол №9 від 03.10.2021 року загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» ані протокол №8 від 12.04.2019 року загальними зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» ніким не визнавались недійсними.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що у відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через неналежне виконання обов`язку зі сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2025 рік, згідно розрахунку ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» становить 14378,82 грн (за утримання багатоквартирного будинку, технічне обслуговування ліфтів та вивіз сміття (твердих побутових відходів)).

Суд вважає, що аргументи відповідача щодо наявності істотних процедурних порушень та арифметичних помилок у Виписці з протоколу №8 від 12 травня 2019 року, не можуть бути підставою для ухвалення рішення про відмову в позові у справі, що розглядається, оскільки відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Вищевказана правова позиція також висловлена у Постанові ВС від 27 березня 2023 року у справі № 755/5415/24.

Окрім того, з пояснень відповідачки ОСОБА_2 та розрахунку заборгованості слідує, що частково сплачувались кошти за комунальні послуги, зауважень, що позивач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо утримання будинку матеріали справи не містять.

В той же час, будь-якого контррозрахунку наявності заборгованості відповідач не надала.

З наданого розрахунку убачається, що позивачем нарахована заборгованість за період з серпня 2021р. по червень 2025 року включно, у вищевказаний період відповідачі частково сплачували за комунальні послуги, а тому відбувалось переривання строку позовної давності.

Статтею 264 ЦК України визначено випадки переривання строку позовної давності. Зокрема, частина перша вказаної статті передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною ж третьої цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на утримання будинку, якій кореспондується правом вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст. 625 ЦК, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Так, відповідачкою були оплачені комунальні платежі у розмірі по 100 гривень у січні та лютому 2022р., 170 грн у березні 2022р., 100 грн у січні 2023р., 500 грн у травні 2023р., , 140 грн у серпні 2023р., , 300 грн у жовтні 2023р., 350 грн у листопаді 2023р., 406 грн у березні 2024р., 1100 грн у травні 2024р.. 130 грн у липні 2024р., 190 грн у серпні 2024р., 440 грн у вересні 2024р. 9360 грн у листопаді 2024р.. 100 грн у січні 2025р.. 180 грн у березні 2025р., 550 грн у червні 2025р.

Необхідно відзначити, що у наявні заборгованості не розділяються платежі за окремими видами нарахування, а тому неможливо встановити, за які саме послуги сплачувала відповідачка.

Окрім того, періодичність внесення платежів свідчить про часткове визнання заборгованості, а тому в даному випадку неможливо застосувати наслідку пропуску позовної давності.

Щодо заперечень ОСОБА_2 щодо нарахування внесків на двох осіб. Так згідно відповіді Департаменту- зареєстровано 2 особи, а тому і нарахування здійснювались щодо 2-х осіб.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст..76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Плата за послуги з УББ (утримання багатоквартирного будинку), обслуговування ліфтів, вивіз сміття (побутових відходів), здійснюється за внесками, які затвердженими протоколами загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» №8 від 12.05.2019 р.та калькуляцією внесків на витрати на управління будинком та прибудинкової території на 2019 рік (додаток №13 до Протоколу Загальних Зборів № 8 від 12.05.2019 року), протоколом №9 від 03.10.2021 року.

Відповідно до Виписки з протоколу №8 від 12.05.2019 року загальними зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» було вирішено затвердити щомісячний розмір внеску на витрати на управління багатоквартирного будинку ОСББ «Висоцького Плюс» в розмірі:

-для 1-го поверху 4.93 грн. з розрахунку на 1 м. кв.;

-для 2..10-го поверху 5.40 грн. з розрахунку на 1 м. кв. (входить внесок за технічне обслуговування ліфтів).

Згідно калькуляції внесків на витрати на управління будинком та прибудинкової території на 2019 рік (додаток №13 до Протоколу Загальних Зборів № 8 від 12.05.2019 року) внесок на 1-го мешканця за послугу вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), становить 17,11 грн. в місяць.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 316 від 26.07.2018 року встановлено з 01.08.2018 р. вивіз сміття (побутових відходів) 17,11 на одну зареєстровану особу.

Згідно калькуляції внесків на витрати на управління будинком та прибудинкової території на 2019 рік (додаток №13 до Протоколу Загальних Зборів № 8 від 12.05.2019 року) внесок за технічне обслуговування ліфтів становить 0,469 грн за 1 м2.

Питання стосовно затвердження калькуляції внесків на витрати на управління будинком та прибудинкової території на 2019 рік було розглянуто на порядку денному загальних зборів ОСББ 12 травня 2019 року, внаслідок чого після голосування калькуляція була затверджена Протоколом №8 від 12.05.2019 року загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС».

Відповідно до Виписки з протоколу №9 від 03.10.2021 року загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» було вирішено затвердити щомісячний розмір внеску на витрати на управління багатоквартирного будинку ОСББ «Висоцького Плюс» з 01.11.2021 року в розмірі: для 1-го поверху 5.76 грн. з розрахунку на 1 м. кв.; для 2..10-го поверху 6.30 грн. з розрахунку на 1 м. кв. (входить внесок за технічне обслуговування ліфтів).

ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» сприяє у наданні Відповідачам послуги УББ (утримання багатоквартирного будинку) та вивіз сміття (побутових відходів), ліфт, як співвласникам квартири, а Боржники, споживаючи ці послуги, зобов`язані щомісяця в повному обсязі та вчасно сплачувати за це кошти.

Однак, з 01 серпня 2021 року свої зобов`язання, передбачені статутом ОСББ, рішеннями загальних зборів та Законом України «Про ОСББ», відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не виконують і грошові внески по утриманню багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , не здійснюють. У зв`язку з цим з 01 серпня 2021 року по 01 липня 2025 року за ними утворилася заборгованість по оплаті внесків в сумі 14 378 гривень 82 копійки.

Наданий позивачем розрахунок проводився у відповідності з встановленими внесками на момент такого нарахування. Відповідачі як власники квартири на підставі Договору купівлі-продажу Р.№2152 від 29.09.2020 року зобов`язані утримувати спільне майно та виконувати рішення загальних зборів ОСББ.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 , про відсутність підстав нарахування плати за ТПВ, не відповідає дійсності, оскільки до матеріалів справи позивачем разом з позовною заявою було долучено докази про затвердження внесків, а саме, копію Виписки з Протоколу №8 від 12.05.2019 р., Додаток №13 до Протоколу №8 від 12.05.2019 року (калькуляція внесків), Виписки з Протоколу №9 від 03.10.2021 р., відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №484ел/01-09 від 01.04.2025 року щодо кількості зареєстрованих осіб, а тому суд вважає, що порядок нарахування заборгованості за послуги ТПВ, УББ, ліфт є правильним.

Згідно інформаційної довідки №419574206 від 25.03.2025 загальна площа квартири під АДРЕСА_4 становить 61,6 кв.м.

На підтвердження правильності здійснення нарахування внеску за вивіз сміття (побутових відходів), до позовної заяви було долучено відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №484ел/01-09 від 01.04.2025 року, згідно якої, в квартирі під АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим місце проживання 2 осіб.

Відповідачами не надано жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що вони не користувалися послугами, так само не надано доказів того, що позивачем такі послуги не надавались. Матеріали справи також не містять доказів щодо того, що позивачем надавались послуги не належної якості, оскільки відповідачі не звертались до позивача в претензійному порядку.

При таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів утвореної заборгованості по оплаті витрат на утримання будинку в сумі 14 378 гривень 82 копійки правомірні та обґрунтовані.

Також правомірні вимоги позивача про стягнення з відповідачів за період з 01.08.2021 року по 23.02.2022 р. інфляційних втрат у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачами витрат на утримання будинку у розмірі 208 гривень 03 копійки, а також 3% річних в сумі 55 гривень 68 копійок за прострочення погашення боргу, та за період з 01.01.2024 року по 01.07.2025 р. інфляційних втрат у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачами витрат на утримання будинку у розмірі 653 гривні 35 копійки, а також 3% річних в сумі 161 гривня 04 копійки за прострочення погашення боргу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою КМ України від 05.03.2022 № 206 врегульовано деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану в України, зокрема, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, однак дана постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року, а в даному випадку позивачем нараховані інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання та 3% річних за період з 01.08.2021 року по 23.02.2022 рік та 01.01.2024 року по 01.07.2025 р., тобто період заборони нарахування у вказаний період позиваечм не здійснюється.

Враховуючи вищезазначене, нарахування ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» інфляційних нарахувань та 3% річних здійснюється згідно з нормами чинного законодавства України та на період військового стану не нараховувалися.

Твердження Відповідача щодо порушення процедури та арифметичних помилок в протоколах загальних зборів ОСББ «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС», недійсності виписки з протоколу ґрунтується виключно на припущеннях Відповідача та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Досліджуючи вищевказані докази наявні в матеріалах справи, суд керується статтею 89 ЦПК України, якою встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч.1,2ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4200 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з договору №175 про надання правничої допомоги від 21.03.2024р. та додаткової угоди №1, укладеного між Позивачем та Адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової» в особі керуючого бюро Чекмарьової Лариси Юріївни, остання прийняла на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до розрахунку на оплату гонорару №9 від 25.03.2025р.за надану правову допомогу та акту №9 приймання-передачі наданої правової допомоги від 25.03.2025р. та рахунку на оплату гонорару №11 від 24.06.2025р. загальних розмір витрат становить 4200 грн., які були сплачені позивачем представнику відповідно до платіжної інструкції №315 авж 28.03.2025р. та №398 від 24.06.2025р. на суму 1000,00 грн, копія яких є в матеріалах справи.

У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З врахування наведеного, з огляду на предмет позову та категорію складності справи, суд вважає, що обґрунтованим стягнення із відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 гривень, що відповідає вищевказаним критеріям розумності й співмірності

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526,310,611, 630 ЦК України, ст. ст. 68, 162 ЖК України, суд, -,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

2. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» (, адреса: вул. Ярослава Баїса буд.10, м. Одеса, 65086)

заборгованість по оплаті послуг з утримання багатоквартирного будинку, що складається: 14378 гривень 82 копійки - сума основного боргу з утримання багатоквартирного будинку та вивіз сміття (побутових відходів), обслуговування ліфтів за період з 01.08.2021 року по 01.07.2025 рік; інфляційних збитків у розмірі 208 гривень 03 копійки та 3% відсотків річних у розмірі 55 гривень 68 копійок за прострочення сплати грошових внесків в період з 01.08.2021 року по 23.02.2022 рік; інфляційних збитків у розмірі 653 гривні 35 копійок та 3% відсотків річних у розмірі 161 гривня 04 копійки за період з 01.01.2024 року по 01.07.2025 рік., у загальному розмірі 15 456,92 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят шість гривень дев`яносто дві копійки),

3. Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за аддресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОЦЬКОГО ПЛЮС» (, адреса: вул. Ярослава Баїса буд.10, м. Одеса, 65086) судові витрати витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3000 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн , тобто у розмірі 5422 гривні 40 копійк, тобто по 2771 гривень 20 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Кисельов

рішення складено та підписано 15.12.2025 року.