ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4271/25

Провадження № 22-ц/820/2442/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участю представника відповідача адвоката Якименка М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю (суддя Гладій Л.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

У серпні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Квака В.М. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_2 про визначення проживання місця дитини з матір`ю шляхом надання ОСОБА_2 часу спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем перебування дитини чотири рази на місяць у кожні вихідні дні (субота і неділя) з 10 год. до 15 год. без присутності батька або його родичів, а також зобов`язано батька дитини ОСОБА_1 передавати малолітнього ОСОБА_3 його матері за місцем проживання дитини згідно визначеного судом часу спілкування до набрання рішенням у справі законної сили.

У вересні 2025 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Квака В.М. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування зазначала, що 20 серпня 2025 року по даній цивільній справі вже була прийнята судом ухвала про забезпечення позову, проте, судове рішення не виконується відповідачем, тому виникла необхідність у новому забезпеченні.

Вказувала, що справа може слухатись тривалий час, що позбавляє ОСОБА_2 можливості спілкування із сином ОСОБА_4 , який з моменту народження і до 17.05.2025 проживав із нею, однак, 17.05.2025 відповідач одноосібно змінив місце проживання дитини та протягом усього цього часу перешкоджав матері у спілкуванні з дитиною, що є, на думку заявника, знущанням над нею та порушенням прав дитини та може завдати серйозної шкоди її психологічному стану.

Просила суд забезпечити позов шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надавати час та можливість спілкування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його матір`ю ОСОБА_2 у межах м. Кам`янець-Подільський у кожні вихідні дні кожного місяця (субота та неділя) з 10.00 год. до 17.00 год. без присутності батька або його родичів за межами місця проживання (перебування) дитини, але у межах м. Кам`янець-Подільський і зобов`язати батька дитини ОСОБА_1 передавати малолітнього ОСОБА_3 його матері згідно визначеного судом часу спілкування, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили, зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод у побаченні та спілкуванні ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 за межами місця проживання (перебування) дитини, в межах м. Кам`янець-Подільський.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня2025 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено первинний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради про визначення проживання місця дитини у цивільній справі № 676/4271/25 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 час спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах міста Кам`янець-Подільського, але за межами місця проживання (перебування) дитини, у кожні вихідні дні (субота та неділя) кожного місяця з 10 год. до 17 год. без присутності батька або його родичів, а також зобов`язати батька дитини ОСОБА_1 передавати малолітнього ОСОБА_3 його матері згідно визначеного судом часу спілкування та не чинити перешкод у побаченнях та спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 до набрання рішенням у справі законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви; змінити мотивувальну частину ухвали про забезпечення позову (окрім випадку повного скасування ухвали апеляційним судом і відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову) щодо висновків суду, а саме щодо невиконання ОСОБА_1 ухвали суду; щодо одноосібної зміни відповідачем місця проживання дитини, існування між сторонами стійкої непримиримості поглядів щодо інтересів дитини, що призвело до неможливості спілкування матері із дитиною; щодо встановленого судом факту вкрай неприязних стосунків між сторонами, що значним чином впливає на можливість побачень матері та дитини за місцем проживання батька; щодо обґрунтованості вимоги про відсутність батька та інших родичів під час спілкування матері та дитини, враховуючи наявність факту примусової зміни місця проживання дитини, а також неприязних відносин між батьками; щодо перешкоджання батьком можливості матері бачитись з дитиною, що вже встановлено в ході спроби виконати ухвалу суду держаним виконавцем, шляхом їх виключення. При цьому, посилається на порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права.

Вказує, що питання забезпечення позову було вирішено без участі та належного повідомлення ОСОБА_1 , що є порушенням права на справедливий суд.

Крім того, ухвала суду не була направлена до електронного кабінету ОСОБА_1 , що позбавило його можливості реалізувати його права, як відповідача у справі, в тому числі подавати докази, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також порушило право на отримання ухваленого у справі судового рішення і реалізації права на його оскарження.

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено докази наявні в матеріалах справи, хоча вони прямо свідчать про ризик насильства й занедбання щодо дитини зі сторони матері.

Вважає, що суд не надав оцінки наявним в матеріалах справи відомостям щодо психічного стану матері та не вжив заходів щодо з`ясування психічного стану матері та його впливу на дитину станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Звертає увагу, що матеріали справи та наведені обставини свідчать про обґрунтовані побоювання щодо здатності ОСОБА_2 контролювати агресивну поведінку, що є прямою загрозою для фізичної безпеки дитини. За наведених обстави, перебування дитини з матір`ю без присутності батька створює очевидну небезпеку для дитини та є неможливим.

На думку відповідача, обов`язком суду перед визначенням способу забезпечення позову було встановити чи може ОСОБА_2 за своїм психічним станом перебувати наодинці з дитиною, і чи не становитиме вказане небезпеки для дитини

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про одноосібну примусову зміну місця проживання дитини та неприязні відносини між батьками без повного з`ясування обставин справи, з огляду на те, що жодного рішення суду та/або органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю не існує.

Вказує, що саме бажання та найкращі інтереси дитини є визначальними при вирішенні питання забезпечення позову шляхом надання матері часу у спілкуванні та побаченні з дитиною протягом певного проміжку часу, до яких суд має дослухатися За наведених обставин та неодноразової відмови дитини від спілкування з матір`ю навіть онлайн, неможливим є залишення дитини наодинці з матір`ю, оскільки це становить загрозу для дитини.

Зазначає, що батько не відчуває жодної неприязні до матері своєї дитини та неодноразово намагався організувати спілкування дитини та матері онлайн, щоб гарантувати безпеку дитини за наведених вище обставин. Проте, дитина плаче, боїться, відмовляється.

Посилається на те, що у зв`язку з вчиненням виконавчих дій батькові вдалося вмовити сина на побачення з матір`ю, і такі зустрічі відбулися, що підтверджується актами державного виконавця.

А тому, висновки суду у мотивувальній частині підлягають зміні.

Суд першої інстанції не врахував режиму дня дитини, не надав оцінки фактам застосування насильства, як психологічного, так і фізичного матір`ю щодо дитини, не врахував думку дитини.

На думку скаржника, застосування вказаного заходу забезпечення позову не відповідає найкращим інтересам дитини, є нерозумним, несправедливим та надмірним втручанням в приватне життя ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_6 , не забезпечує збалансованість інтересів і жодним чином не сприятиме в подальшому виконанню судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь ОСОБА_2 .

Зазначає, що станом на дату звернення з апеляційною скаргою, судом першої інстанції вжиті два заходи забезпечення позову, ці дві ухвали є чинними, оскільки заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року не були скасовані, і підлягають виконанню, що суперечить засадам правової визначеності та призведе до непорозумінь під час їх виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Якименко М.М. підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення

в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, а й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року забезпечено позов ОСОБА_2 про визначення проживання місця дитини з матір`ю шляхом надання ОСОБА_2 часу спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем перебування дитини чотири рази на місяць у кожні вихідні дні (субота і неділя) з 10 год. до 15 год. без присутності батька або його родичів, а також зобов`язано батька дитини ОСОБА_1 передавати малолітнього ОСОБА_3 його матері за місцем проживання дитини згідно визначеного судом часу спілкування до набрання рішенням у справі законної сили.

Вказана ухвала перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС у м. Кам`янець-Подільському Кам`янець-Поділсьького району Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління МЮУ.

Згідно з актами державного виконавця від 13.09.2025, 20.09.2025, ОСОБА_2 надано час на спілкування з сином за місцем перебування дитини, а саме АДРЕСА_1 .

Згідно з актом державного виконавця від 27.09.2025, боржник судове рішення не виконав, побачення з дитиною не відбулося, боржник не пустив стягувача на територію свого домоволодіння.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з врахуванням предмета спору, та зазначеного заявником додаткового заходу забезпечення позову, який не скасовує попередній захід і не змінює його, встановивши обставини щодо чинення боржником перешкод у виконанні попередньої ухвали про забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку, що обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним із заявленими вимогами, не порушує прав відповідача, не призводить до негативних наслідків для нього та дитини, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявниці та утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Такий захід забезпечення позову у вигляді зустрічей матері з дитиною у межах міста Кам`янець-Подільського, але за межами місця проживання (перебування) дитини, зобов`язання відповідача передавати дитину матері та нечинити перешкод у побаченнях та спілкуванні є співмірним із заявленими позовними вимогами, буде сприяти підтриманню між ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, відповідатимуть інтересам як матері, так і дитини та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції не надав доказів щодо психічного стану здоров`я матері, неналежного догляду нею за дитиною, прив`язаності сина до батька, одноосібну зміну матір`ю місця проживання дитини, неврахуванням думки дитини, колегія суддів враховує, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для розгляду справи по суті, а лише запобігти ситуації, коли може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення відповідача про розгляд справи за заявою про забезпечення позову та неможливість подати докази в підтвердження своїх заперечень, оскільки заява про забезпечення позову, за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Ухвали суду першої інстанції прийняті з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: Л.М. Грох

О.І. Талалай