Справа № 284/652/25
Провадження № 2/286/1625/25
У Х В А Л А

18.12.2025 м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області - Гришковець А.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Народицької селищної військової адміністрації про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Народицької селищної військової адміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Вирішуючи питання відкриття провадження, було встановлено, що зазначена позовна заява не в повній мірі відповідала вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригінала письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зі змісту позовних вимог слідувало, що позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3335 га, кадастровий номер :06:000:0337, що знаходиться на території колишньої Великохайчанської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, після смерті матері ОСОБА_2 . Тобто, предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно. Відтак, було подано позов майнового характеру.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку. Ціну позову визначає позивач у позовній заяві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

За ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

За приписами абз. 3 п. 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

Позивач в позовній заяві зазначив ціну позову 1911 грн. 22 коп.. Однак, посилання на будь-які докази підтвердження вартості земельної ділянки (звіту про оцінку майна, тощо) в позовній заяві були відсутні. Відтак, зазначена ціна позову була необгрунтованою на час подачі позову.

При цьому, в обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в с. Велика Хайча Коростенського району Житомирської області. Після його смерті залишилася спадщина на земельну ділянку площею 0,3335 га. Спадкоємцем після смерті батька став його син, а його позивача, брат ОСОБА_4 , та його мати ОСОБА_2 в рівних долях, тобто по 1/2 частині.

Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилася спадщина на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Мати склала на нього та брата заповіт, але останній відмовився від своєї частини на його користь.

Водночас, доказів, які б підтверджували вказані обставини, зокрема складання ОСОБА_2 заповіту, а також відмови від частки у спадщині ОСОБА_4 на користь позивача, останнім в позовній заяві не було зазначено.

Крім того, враховуючи, що місцем відкриття спадщини є с. Велика Хайча Коростенського (Овруцького) району Житомирської області; спірна земельна ділянка також знаходиться на території Великохайчанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка входить до складу Овруцької територіальної громади, то позовні вимоги саме до Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області, також були необгрунтованими.

Поряд з цим, в ч. 4 ст. 177 ЦПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового бору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розміри судового збору визначено нормами Закону України «Про судовий збір» із врахуванням змін та доповнень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами розмір судового збору становить за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб становить з 01.01.2025 - 3028 грн. 00 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211 грн. 20 коп.).

Позивачем було заявлено вимогу про визнання права власності на спадкове майно, яка є вимогою майнового характеру. Однак, до матеріалів позовної заяви не було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі, визначеному законом, чи документу, який би підтверджував звільнення від його оплати.

В зв`язку з цим, ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 21.11.2025 вказану заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків, шляхом уточнення ціни позову, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду; зазначення доказів, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; належного обгрунтування позовних вимог до Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області, а також долученням оригіналу квитанції про сплату судового збору, чи документу, який би підтверджував звільнення від його оплати.

08.12.2025, на виконання вимог вказаної ухвали, позивачем було надано заяву довільної форми, в якій останній просить замінити неналежного відповідача Народицьку селищну військову адміністрацію Коростенського району Житомирської області, на належного Овруцьку міську раду. Крім того, зазначив, що третьою особою по справі був його брат ОСОБА_4 , який на даний час помер, а також, що до матеріалів справи доданий витяг з ДЗК, в якому станом на момент подання позову визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка й становить ціну позову 1911 грн. 22 коп.. До вказаної заяви додано копії: заяви ОСОБА_4 від 03.04.2025, заповіту ОСОБА_2 від 06.12.2018, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 17.11.2025, а також квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211 грн. 00 коп..

Поряд з тим, до матеріалів справи не долучено уточнюючої позовної заяви, яка б містила належне обгрунтування заявлених позовних вимог, а також зазначення належних учасників справи. Тобто, в цілому, наведені недоліки не усунуто належним чином.

За таких обставин, оскільки недоліки позовної заяви не усунуто належним чином, позовна заява підлягає поверненню позивачу, з роз`ясненням права повторного звернення із позовною заявою до суду при усуненні вказаних недоліків та наявності не вирішеного спору.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Народицької селищної військової адміністрації про визнання права власності на спадкове майно, повернути позивачеві, роз`яснивши право повторного звернення із позовною заявою до суду при усуненні вказаних недоліків.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. Л. Гришковець