Справа № 277/1261/25
Номер рядка звіту 17
"09" грудня 2025 р. селище Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Заполовського В.В.
з участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» про ухвалення додаткового рішення
Представник ТОВ «Іннова-Нова» - адвокат Андрущенко М.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві про ухвалення додаткового рішення просив провести розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно з приписами ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В позовній заяві представник позивача зазначав, що позивач очікує понести судові витрати у зв`язку з розглядом справи, зокрема на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та повідомляв, що після ухвалення рішення упродовж 5 днів позивач подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу з підтвердженням розміру судових витрат.
Враховуючи те, що в рішенні Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.11.2025 року не вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Заполовський