Провадження № 22-ц/801/2757/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуСправа № 127/35487/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Міхасішина І. В., Сопруна В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

Ухвалу постановив суддя Бойко В. М.

Ухвалу постановлено у відсутності сторін у м. Вінниця

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2025 року,

Встановив:

11 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, передано за підсудністю на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, що розташований за адресою: вул. Леоніда Бородича, 3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50000.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та передати справу за підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, що розташований за адресою: вул. Грушевського, 17, м. Вінниця, Вінницька область, 21050.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 вже майже 17 місяців, з 02 липня 2024 року, працює в Територіальному управлінні БЕБ у Вінницькій області на посаді детектива та як офіцер БЕБ весь час працює у м. Вінниці. Також суд не взяв до уваги, що і позивач і малолітня дитина проживають у м. Вінниця. В теперішній час вирішується питання щодо реєстрації і позивача і дитини у м. Вінниця, за місцем роботи ОСОБА_1 .

Учасники справи у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не подали, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У пункті 9 частини 1 статті 353 ЦПК України зазначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Враховуючи наведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Суд першої інстанції передаючи справу на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та керуючись частиною 1 статті 27 ЦПК України, виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04 червня 2021 року (а. с. 17).

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції правильними.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

За змістом статті 28 ЦПК України позови про визначення місця проживання дитини не віднесені до категорії справ, територіальна підсудність яких може визначатись за вибором позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду територіальної підсудності полягає в тому, що залежно від характеру матеріальних правовідносин та предмета спору, особистих обставин (стан здоров`я, наявність малолітніх дітей, тощо) позивач може обирати серед декількох судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Стаття 30 ЦПК України не відносить зазначену категорію справ до виключної підсудності.

Таким чином справи за позовами про визначення місця проживання дитини віднесені до територіальної юрисдикції (підсудності) суду, визначеній статтею 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач, звертаючись до Вінницького міського суду Вінницької області про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, зазначила адресою відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 (а. с. 1).

Згідно з інформацією від 12 листопада 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04 червня 2021 року(а. с. 36).

Оскільки спір у даній справі виник щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, що не віднесений до переліку справ, підсудність яких визначається за вибором позивача, положення діючого процесуального законодавства та зміст спірних правовідносин не надають право позивачу обирати на власний розсуд суд, який має розглядати її позовну заяву, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про визначення підсудності вказаного позову за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, оскільки не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункті 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначаються правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно з положеннями підпунктів 22-29 рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Отже, враховуючи все зазначене, а також те, що спір виник з приводу визначення місця проживання дитини, до даних правовідносин застосовуються правила загальної підсудності, відповідно до яких позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, а отже пред`явлений ОСОБА_1 позов не підлягає розгляду в Вінницькому міському суді Вінницької області, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано передав справу за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року про передачу справи за підсудністю на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
В. В. Сопрун