15 грудня 2025 рокуСправа № 495/6995/25
Номер провадження 2/495/3702/2025
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Мишка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
10.09.2025 до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №06.11.2024-100000811 від 06.11.2024 у розмірі 9 024,62 грн.
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.1. 06.11.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06.11.2024-100000811, на підставі якого останньому надано кредит у розмірі 15 000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, кошти надано відповідачу на 124 днів, тобто до 09.03.2025 включно, процентна ставка становить 1,00% (фіксована незмінна процентна ставка). Згідно із квитанцією від 02.09.2025 ТОВ «Споживчий центр» перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 15 000 грн. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що повністю розуміє та вважає справедливим умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, не здійснив будь-яких дій направлених на погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову 10.09.2025 року утворилась заборгованість у загальній сумі 9 024,62 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 458,50 грн.; заборгованість за процентами 1 566,12 грн. Відтак відповідач порушив умови договору та на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.
1.2 Відповідач правом подачі відзиву не скористався.
2. Рух справи у суді.
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 13.10.2025, відкладено на 17.11.2025, 15.12.2025.
3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розглядати справу за його відсутності; проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився; про дату, час, місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявляв.
Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
4. Фактичні обставини справи.
06.11.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06.11.2024-100000811, на підставі якого останньому надано кредит у розмірі 15 000 грн.
Відповідно до умов кредитного договору, кошти надано відповідачу на 124 днів, тобто до 09.03.2025 включно, процентна ставка становить 1,00% (фіксована незмінна процентна ставка).
Підписуючи договір відповідач підтвердив, що повністю розуміє та вважає справедливим умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними та зобов`язується неухильно дотримуватись їх.
На підставі квитанції від 02.09.2025 ТОВ «Споживчий центр» перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 15 000 грн. (квитанція №558697613).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач порушив умови договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за договором, у зв`язку з чим з наданого позивачем розрахунку за кредитним договором, загальний розмір заборгованості станом на момент пред`явлення позову 10.09.2025 року утворилась заборгованість у загальній сумі 9 024,62 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 458,50 грн.; заборгованість за процентами 1 566,12 грн.
5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
У постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 зазначено: відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію.
Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Надані стороною позивача електронні докази (електронний примірник Договору (Заявки), Паспорту споживчого кредиту) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими.
За матеріалами справи сторони при підписанні договору від 06.11.2024 погодили строк кредитування та проценти за користування кредитними коштами.
Підписавши 06.11.2024 цей Кредитний договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит, проценти за користування кредитом, в порядку, передбаченому цим договором.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, відповідач має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 9 024,62 грн.
Відповідачем заборгованість за кредитним договором та правильність її розрахунку не спростована, тому позов належить задовольнити в повному обсязі.
6. Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір за ставкою для позовів, поданих через систему «Електронний суд», в розмірі 2 422 грн 40 коп., який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.11.2024-100000811 від 06.11.2024, яка станом на 10.09.2025 складає 9 024 грн. (дев`ять тисяч двадцять чотири) гривень 62 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 15.12.2025.
Повне найменування сторін:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Віталій МИШКО