Справа №463/9620/25
Провадження №8/463/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року місто Львів

Личаківський районний суд м. Львовав складі:

головуючого судді Ціпивко І. І.

за участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

заявника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій просив: скасувати судовий наказ №463/9620/25 (провадження №2-н/463/1692/25) від 27 листопада 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу 10.10.2025, та до досягнення дитиною повноліття; передати питання утримання дитини на розгляд у позовному провадженні.

В обгрунтування заявлених вимог покликався на те, що їх спільна дитина ОСОБА_5 проживає разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 . Боржник проживає окремо та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вважає, що заявниця відверто вчинила зловживання своїми процесуальними правами, повідомивши суду завідомо неправдиві відомості, які мають суттєве значення для справи. Так, викладені в заяві про видачу судового наказу відомості не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_5 мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 з ним та зареєстрована за вказаною адресою. Окрім цього зазначив, що мати забирає дитину згідно погодженого графіку між батьками, проте між ними існує спір про місце проживання дитини, який на даний момент перебуває на розгляді у Сихівському районному суді міста львова.

При видачі судового наказу від 27 листопада 2025 року суду не було відомо про наведені обставини, які є істотними і такими, що суттєво впливають на прийняте судом рішення, оскільки відповідно до вимог частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Також зазначає, що при подачі заяви про видачу судового наказу, за невідомими мотивами, ОСОБА_2 свідомо ввела суд в оману про дійсне місце проживання дитини, а також про те, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та не могла не розуміти, що факт проживання дитини з одним із батьків є вирішальним при вирішенні питання, саме з кого повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ціпивко І.І.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу у справі №463/9620/25 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів та відкрито провадження у справі з призначенням у судове засідання на 15 грудня 2025 року 14.00 год.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 щодо поданої заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами заперечили, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Також зазначила, що наведені ОСОБА_1 доводи в заяві про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами фактично не є нововиявленими, оскільки заявник ототожнив поняття нових доказів із нововиявленими обставинами.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що при зверненні до суду ОСОБА_2 надала видану уповноваженим органом інформаційну довідку щодо місця проживання дитини від 08 жовтня 2025 року, що підтверджує ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2025 року (справа № 463/2326/25) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.

27 листопада 2025 року Личаківським районним судом м.Львова у справі №463/9620/25 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу 10.10.2025, та до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Один із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина п`ята статті 183 СК України).

Аналогічні за змістом положення містяться й у пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Так, за вимогами частин першої, другої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, він може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини не може бути скасований за заявою боржника, проте може бути переглянутий за нововиявленими обставинами, перелік яких не є вичерпним.

Судом встановлено, що судовий наказ від 27 листопада 2025 року виданий Личаківським районним судом м.Львова відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, а тому такий може бути переглянутий за нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Відповідно до частини першої статті 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Тому обставиною, яка підлягала встановленню судом при видачі судового наказу в справі, яка переглядається, є обставина спільного проживання дитини, на утримання якої пропонується стягнути аліменти, разом з матір`ю.

Судом встановлено, що при зверненні до суду ОСОБА_2 надала видану уповноваженим органом інформаційну довідку щодо місця проживання дитини від 08 жовтня 2025 року, що підтверджує місце проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю станом на 08 жовтня 2025 року.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилався на те, що на момент видачі судового наказу (27 листопада 2025 року) малолітня ОСОБА_5 проживає два дні разом з батьком, та два дні разом матір`ю, що не було відомо суду, та є підставою для відмови у видачі судового наказу. На підтвердження вказаної обставини заявник надав суду докази. Окрім цього до справи долучена копія ухвали судді Сихівського районного суду міста Львова Дулебка Н.І. від 14 жовтня 2025 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з рішення Європейського Суду з прав людини від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 359/10050/19 викладено висновок про те, що «обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти».

У даному випадку факт проживання дитини з одним з батьків є обставиною, яка в силу вимог зазначених вище норм закону надає право матері чи батьку звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до статей 4,11,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням особливостей наказного провадження щодо видачі судового наказу без проведення судового засідання та повідомлення заінтересованих осіб, боржник при поданні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами мав надати рівнозначно переконливі докази на підтвердження проживання дитини з ним порівняно з доказами, наданими стягувачам при поданні заяви про видачу судового наказу.

Судом встановлено, що доданими ОСОБА_1 до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами доказами, які він не міг надати при видачі судового наказу, про фактичне місце проживання ОСОБА_4 19 жовтня 2019 року, датованими до ухвалення спірного судового наказу, підтверджуються обставини, що існували на день винесення судового наказу і мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці докази спростовують обставину проживання дитини разом з матір`ю, встановлену судом при видачі судового наказу на підставі поданих ОСОБА_2 документів.

Ураховуючи наведену практику ЄСПЛ, беручи до уваги порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, визначеного частиною першою статті 167 ЦПК України, зокрема те, що розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника при вирішенні питання за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів в у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу 10.10.2025, та до досягнення дитиною повноліття, суду не було відомо про те, що малолітня ОСОБА_4 , проживає також з батьком ОСОБА_1 .

Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на встановлені обставини дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково шляхом скасування виданого судового наказу та прийняття рішення про відмову у видачі наказу.

Вимога про передачу питання утримання дитини на розгляд у позовному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі повноважень суду при розгляді даної справи та є правом сторін на звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись статями 44, 148, 258-261, 423, 429 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 по цивільній справі №463/9620/25 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Судовий наказ № 463/9620/25 від 27 листопада 2025 року, виданий Личаківським районним судом м. Львова про стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу 10.10.2025, та до досягнення дитиною повноліття - скасувати.

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повної ухвали суду 16 грудня 2025 року.

Суддя Ірина ЦІПИВКО