Єдиний унікальний номер судової справи: 487/654/24
Номер провадження: 22-ц/812/2039/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Коростієнко Н.С.,

за участю заявника - ОСОБА_1 , адвоката Михайленка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді - Сухаревич З.М. в приміщенні того ж суду по справі за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи - Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання особи недієздатною і призначення опікуна

в с т а н о в и л а:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою за участю заінтересованої особи - Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання особи недієздатної і призначення опікуна.

Заявник зазначив, що з вересня 2021 року він здійснює догляд за своєю бабусею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по лінії матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Бабуся страждає на ряд захворювань, втрачає орієнтацію на місцевості, потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок хвороби бабуся не може подбати про себе, не завжди розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, останнім часом не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. Він має можливість подбати про бабусю, створити необхідні для неї умови.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просив суд призначити у справі судово-психіатричну експертизу, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та встановити над нею опіку та призначити його опікуном над ОСОБА_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною. В частині вимог про призначення ОСОБА_1 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 - відмовлено. Тимчасово до вирішення питання про призначення опікуна, у порядку визначеному законодавством, обов`язки опікуна ОСОБА_2 , покладено на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Вирішено питання про судові витрати. Визначено строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду мотивовано тим, що наявними у матеріалах справи доказами, висновком судово-психіатричної експертизи від 30 серпня 2024 року № 209 підтверджується, що ОСОБА_2 страждає хронічним стійкий психічним розладом - судинною деменцією, за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що з урахуванням положень статей 39, 55, 58, 60 ЦК України є підставою для визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви в частині призначення ОСОБА_4 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що він зможе виконувати обов`язки опікуна. Крім того, не надано вмотивованого подання органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника щодо ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України.

До встановлення опіки і призначення опікуна у порядку визначеному законодавством, обов`язки опікуна ОСОБА_2 суд першої інстанції поклав на орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради відповідно до вимог статті 65 ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були дослідженими у судовому засіданні просив рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про призначення його опікуном над недієздатною бабусею скасувати та ухвалити нове про задоволення цих вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вирішуючи питання про часткове задоволення заяви суд виходив з того, що на день вирішення справи не було подання від органу опіки та піклування Миколаївської міської ради щодо доцільності призначення саме заявника опікуном його бабусі, що не узгоджується з фактичними обставинами справи, зокрема, з тим що 09 квітня 2025 року відповідне подання було направлено до суду. Сам по собі факт не вчасного отримання подання судом не є підставою для відмови у задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є онуком ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 , Серія НОМЕР_2 , копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 , копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 Серія НОМЕР_4 .

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З висновку ЛКК КНП ММР "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" виданого 12 вересня 2023 року № 1446 вбачається, що ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта Миколаївської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 30 серпня 2024 року №209, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом - судинною деменцією; за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711св24) та від 17 вересня 2025 року у справі № 686/21841/24 (провадження № 61-4759св25).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила опіки та піклування).

Відповідно до пункту 3.1 Правил опіки та піклування для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_2 , суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення, обґрунтовано виходив із того, що заявником не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що він зможе виконувати обов`язки опікуна, а також не надано вмотивованого подання органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника щодо ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України.

Під час апеляційного розгляду заявником ОСОБА_1 надане подання опікунської ради виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09 квітня 2025 року б/н, в якому пропонується на розгляд кандидатура ОСОБА_1 , 1988 року народження для призначення його опікуном недієздатної бабусі - ОСОБА_2 , 1939 року народження.

Разом з цим, вказане вище подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради як органу опіки та піклування не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення. Крім того, у поданні не проаналізована можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_2 .

Також у поданні органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_2 та чи сприятиме її нормальному життєзабезпеченню.

Вказані обставини не досліджувалися органом опіки та піклування при вирішенні питання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Водночас, при внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Крім того, у поданні відсутня інформація про матеріальну спроможність заявника утримувати недієздатну особу та необґрунтовано неможливість виконання іншими особами функцій опікуна над недієздатною.

Отже, наведене свідчить про те, що подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування, не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

За такого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме заявник зможе виконувати обов`язки опікуна.

При цьому суд першої інстанції вірно зауважив, що згідно зі статтею 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування, поклавши обов`язки опікуна ОСОБА_2 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, що відповідає інтересам недієздатної особи.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторного звернення до суду із заявою про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 за наявності мотивованого та обґрунтованого подання органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, яке відповідатиме вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подане в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не врахував усі належні докази про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду та є ідентичними доводам заявника, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незабезпечення повного та всебічного розгляду справи судами та неврахування наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вважає, що судом встановлені обставини справи в достатньому обсязі для правильного її вирішення та ухвалення законного судового рішення по суті спору.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 18 грудня 2025 року.