У Х В А Л А

18 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/14168/25 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з майна, зацікавлена особа: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

4 грудня 2025 року заявник звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на її майно. Однак, звернувшись 5 листопада 2025 року до нотаріусу, вона дізналась, що на все нерухоме майно ОСОБА_3 було накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року, за обтяженням № 9593067 від 6 березня 2010 року. 26 листопада 2025 року вона звернулась до Покровського відділу ДВС у м. Кривому Розі із заявою щодо арешту накладеного на майно, однак листом від 27.11.2025 року виконавча служба повідомила, що надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень та їх матеріалів не є можливим, оскільки термін зберігання завершених виконавчих проводжень становить 3 роки, тому неможливо в даний час встановити ані стягувана, ані конкретного боржника за зазначеним виконавчим провадженням, яке було закінчене та на виконанні виконавчий документ не перебуває. Отже, вважала, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На даний час наявність обтяження у вигляді арешту спірного майна перешкоджає заявнику оформити спадщину після смерті доньки, тому вона просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_3 , за реєстром обтяження № 9593067, зобов`язавши Покровський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ 906820 від 05.03.2010 р.

Заявник, ОСОБА_1 , до суду не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надавши заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, повністю при цьому підтримуючи заявлені нею вимоги.

Представники Покровського ВДВС в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явились за невідомих суду причин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином суд, розглянувши скаргу ОСОБА_1 за відсутності учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування.

За ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ст. 447-1 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи, що відповідь Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг на запит заявника датована 27.11.2025 року, то, враховуючи триваючу бездіяльність на думку скаржника з боку виконавчої служби, суд дійшов висновку, що строк для подання даної скарги не був пропущений.

Отже, суд встановив, що на підставі свідоцтва про народження, виданого 26 квітня 1973 року Жовтневим відділом РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис № 627 від 26 квітня 1973 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої вказана ОСОБА_1 .

Так належність на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.01.2004 року та свідоцтвом про право власності на житло від 13.11.2003 р.

Також за свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11 липня 2018 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано, актовий запис № 105 від 11.07.2018 року.

Натомість, за свідоцтвом про смерть, виданим 16 вересня 2023 року Криворізьким відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області, актовий запис № 852, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років.

При цьому за постановою від 05.11.2025 року державний нотаріус Тімошина О. В. відмовила ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії через наявність арешту нерухомого майна спадкодавця, ОСОБА_3 .

З відповіді Покровського ВДВС у м. Кривому Розі вбачається, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 обліковується обтяження щодо всього нерухомого майна останньої на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року, обтяження в реєстрі № 9593067 від 6 березня 2010 року. Однак надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень та їх матеріалів неможливо через те, що термін зберігання завершених виконавчих проводжень становить 3 роки.

Крім того судом встановлено, що наразі відсутні відкритті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 , що підтверджується інформації з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За 1, 3 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Однак реалізувати набуті у спадок після смерті своєї доньки права на нерухомість ОСОБА_1 позбавлена можливості у законному порядку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на таке нерухоме майно та здійснення державної реєстрації набутого права, оскільки на все нерухоме майно спадкодавця, ОСОБА_3 , накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року, за обтяженням № 9593067 від 6 березня 2010 року.

Отже судом встановлено, що реалізувати свої конституційні права на набуття права власності скаржник наразі позбавлений, оскільки відносно нього існує незнятий арешт на все нерухоме майно.

За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд вказує, що у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, до яких однак встановлені судом обставини справи не підпадають.

Отже, у такому випадку вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Покровського ВДВС у м. Кривому Розі щодо не зняття арешту з нерухоме майна ОСОБА_3 не ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому за змістом ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у такому випадку арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Суд вказує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на все нерухоме майно боржника, за умови завершення виконавчого провадження та спливу для стягувача визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є у сукупності невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином за встановлених обставин справи через відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_3 та внаслідок смерті такого боржника й наявності у нього спадкоємців, заявника по справі, арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року, підлягає на переконання суду скасуванню.

Аналогічний за змістом правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 645/6694/15-ц.

За ч. 2 ст. 451 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час суд зазначає, що оскільки на теперішній час відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 немає, а виконавче провадження відносно такого боржника завершено й строк його зберігання сплив, то зобов`язати державного виконавця зняти арешт з майна ОСОБА_3 у такому виконавчому провадженні не є можливим.

Тому, враховуючи викладене вмотивування, суд дійшов переконання, що заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково шляхом саме скасування арешту, накладеного на все нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з майна, зацікавлена особа: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити частково.

Арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АЕ 906820 Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 5 березня 2010 року відносно всього нерухомого майна ОСОБА_3 (обтяження № 9593067 від 6 березня 2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), скасувати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею як така, що постановлена в судовому засіданні за відсутності учасників справи, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга буде подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 грудня 2025 року.

Суддя Д. О. Козлов