Провадження №2/523/973/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05.10.2023 року між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем у справі було укладено кредитний договір № 4032778 за умовами якого відповідачу було надано в користування кредитні кошти в сумі: 10 200 грн., які були перераховані на кредитну картку. За даним кредитним договором первісним кредитором було нараховано проценти у сумі: 47 328, 00 гривень. Також, новим кредитором було нараховано проценти за стандартною процентною ставкою у сумі: 12 240 грн. Крім того, 17.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7175648 про надання споживчого кредиту за яким виникла заборгованість у розмірі 29810,40 грн.

Щодо звернення з позовними вимогами саме позивача, представник зазначив, що на підставі договорів факторингу позивач, як новий кредитор отримав право вимоги за кредитним договором № 4032778 до відповідача.

На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4032778 у загальному розмірі: 99 578, 40 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2024 року позовну заяву передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси за правилами територіальної підсудності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.01.2025 року (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено дату і час судового засідання.

Згідно ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 18 березня 2025 року № 541/0/15/25 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Суворовського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку» суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Суворовського районного суду м. Одеси.

При повторному автоматизованому розподілі, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2025 року (суддя Мурманова І.М.) цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в судове засідання.

Не погоджуючись з заявленими позовними вимогами на адресу суду 23.09.2025 року (вх. №39028) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача адвоката Тодорової Олени Миколаївни надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог.

Відповідно до пояснень представник зазначила, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме щодо заборгованості, які існувала на день переходу права вимоги за кредитними договорами.

Так, представник зазначає, що за умовами договору № 4032778 від 05.10.2023 року, сума кредиту становить 10 200 гривень, строк кредитування 357 днів. Тобто, станом на 24.05.2024 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором на загальну суму 57 528, 00 гривень.

А, станом на дату звернення до суду заборгованість вже склала 69 768, 00 гривень, тобто позивач нарахував проценти за 60 календарних днів, що становить 12 240 гривень

Представник зазначає, що дане нарахування процентів відбулось безпідставно, оскільки майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не можу бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимог, що існувала на момент переходу цих прав.

Також, представник відповідача зазначає, що Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 зазначила право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

З урахуванням викладеного представник зазначає, що передбачений договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 року обсяг прав нового кредитора, який обмежений виключно правом грошової вимоги у межах боргу ОСОБА_1 на загальну суму 32 053, 90 гривень, що складається з: тіла кредиту 10 200 грн, нарахованих відсотків 47 328 грн., що прямо передбачено у договір факторингу.

Представник зазначає, що нарахування процентів за 60 днів не входили до обсягу предмета договору факторингу, а також нараховані поза межами строку кредитування, а тому є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного представник зазначає, що відповідач визнає заборгованість за даним кредитним договором у розмірі: 57 528, 00 гривень, в решті позовних вимог просить залишити без задоволення.

Щодо кредитного договору № 7175648 від 17.10.2023 року, представник зазначила наступне.

17.10.2023 року між первісним кредитором та відповідачем було укладено вищевказаний договір, за умовами якого відповідач отримав суму позики в розмірі: 8 000 гривень, строком кредитування на 360 днів.

Позивач та первісний кредитор уклали договір факторингу № 27.05.24-Ф за умовами якого до фактора перейшло право вимоги в розмірі: 20 258, 40 гривень, з яких: 8 000 грн сума кредиту; 12 258, 40 сума процентів за користування кредитом. Тобто, станом на 24.05.2024 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором на загальну суму 20 258, 40 гривень.

Представник зазначає, що позивач нарахував проценти за користування кредитом в сумі: 9 552, 00 гривень, за 60 днів, що здійснено безпідставно.

З урахуванням викладеного представник зазначає, що відповідач не визнає позовні вимоги в частині нарахування відсотків в розмірі: 9 552, 00 гривень, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону, а тому просить позов в цій частині задовольнити частково.

Щодо витрат на правничу допомогу, в розмірі: 15 000 гривень.

Представник зазначає, що даний розмір витрат є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом та обсягом наданих послуг, оскільки предметом цього позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, що не потребує вивчення великої кількості нормативної бази та судової практики (а.с.96-100).

На адресу суду 23.09.2025 року (вх. № 39029) надійшла заява за підписом представника відповідача щодо розгляду справи у відсутність відповідача (а.с.103).

Не погоджуючись з письмовими запереченнями на позовну заяву на адресу суду 26.09.2025 року (вх. №39728) за підписом представника позивача Столітнього М.М. надійшла відповідь на відзив.

Згідно якої представник зазначив, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, Позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав.

05.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено електронний Договір № 4032778 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:

відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 10200 грн.

згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 357 днів: з 05.10.2023 року по 26.09.2024 року.

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 17 днів.

В подальшому, 17.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7175648 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору:

п. 1.3. Кредитного договору Сума кредиту (загальний розмір) складає 8000 грн

Строк кредиту 360 днів.

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (11.10.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору № 4032778 від 05.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА».

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору № 7175648 від 17.10.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ».

Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами, представник зазначив наступне.

Укладаючи Кредитний договір № 4032778 від 05.10.2023 року, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: згідно з п.3.1. Договору, Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом.

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.

Пунктом 1.4.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,4 % в день та застосовується на наступних умовах.

Якщо Клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Відповідно до п. 4.1. Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4032778 від 05.10.2023 року у період з 05.10.2023 року по 24.05.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 47328,00 грн.

У зазначений період відповідачем не здійснено оплат на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту та оплату процентів за користування грошовими.

В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року: за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4032778 строк кредиту 357 днів: з 05.10.2023 року по 26.09.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4032778 від 05.10.2023 року не закінчився.

А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 12240 грн.

Представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є наступним: 10 200 грн * 2% = 204 грн*60 календарних дні = 12 240 грн.

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4032778 від 05.10.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 59568 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 47328 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 12240 грн.).

Щодо кредитного договору № 7175648 від 17.10.2023 року, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 1,493 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.

Якщо споживач до 01.11.2023 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Представник зазначає, що 01.11.2023р. відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.

У період з 17.10.2023 по 26.05.2024 відповідачем не здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, які спрямовані на оплату тіла кредиту та оплату процентів за користування грошовими коштами. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного

Представник зазначає, що зазначений розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» : 8000 грн * 1,99% = 159,2 грн*60 календарних днів = 9 552 грн.

Згідно із п. 1.1. Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, строк Договору № 7175648 про надання споживчого кредиту від 17.10.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року.

Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору.

Представник позивача зазначає, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за не правомірне користування чужими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

З урахуванням викладеного представник позивача просить: позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі; розгляд справи проводити за відсутності Позивача та його представника, проти винесення рішення (заочного) не заперечує(а.с.105-122).

До відповіді представником надано копії постанов апеляційних судів на підтвердження заявлених позовних вимог за аналогічними позовними вимогами (а.с.128-161).

Чергове судове засідання у справі призначено на 02 грудня 2025 року, сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені.

Також, судом встановлено, що представник позивача та представник відповідача звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, відповідно до яких просили позов задовольнити та відповідно задовольнити частково.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, відзив на позовну заяву, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За умовами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є кредитним договором .

Судом встановлено, що й не заперечувалось сторонами що 05.10.2023 року між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4032778 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.10.2023 року.

Також встановлено, що й не заперечувалось сторонами, що 17.10.2023 року між первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 7175648 про надання споживчого кредиту від 17.10.2023 року, та досягнуть згоди щодо всіх суттєвих вимог, зазначених в Договорі.

Встановлено, що відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4032778 від 05.10.2023 року, який підписано сторонами, відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М184 05.10.2023 року сума кредиту становить 10 200 гривень, строк кредитування 367 днів.

Згідно додатку зазначено: якщо клієнтом будуть виконані умови Договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір процентів за вказаний період буде перераховано за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим перший платіж зі сплати процентів збільшиться та складе 3 468 00 грн., а загальна сума розмірів платежів, що зазначені в графіку платежів буде мати наступні значення:

Усього сума платежу за розрахунковий період складе: 83 028 грн.

Усього сума процентів за користування кредитом складе: 72 828 грн.

Реальна річна процентна ставка складе 53 481, 49% річних

Загальна вартість кредиту складе 83 028 грн. (а.с.22).

Згідно договору № 7175648 від 17.10.2023 року про надання споживчого кредиту встановлено:

Сума кредиту - 8 000 гривень

Строк кредитування 360 днів

Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів

Стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. Договору.

П.1.7.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57 499, 79% річних.

п.1.7.2 за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 42128, 95% річних

п.1.8 орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає:

за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 65 312, 00 гривень

за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 64 715, 00 гривень.

Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3294 17.10.2023 року (а.с.27-29).

Також, сторонами даного договору підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.

З огляду на досліджені заперечення на позов, судом встановлено, що відповідачем не визнається сума нарахованих процентів, які були нараховані новим кредитом за двома кредитними договорами після укладення договорів Факторингу.

З даного приводу суд зазначає наступне.

За загальним правилом, встановленим у ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язанням, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Тобто здійснюючи відступлення права вимоги, кредитор передає свої права не за договором у цілому (оскільки договір може охоплювати багато зобов`язань), а у розрізі конкретного(их) зобов`язання(нь).

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора; обсяг і зміст прав, що передаються, визначається первісним кредитором та новим кредитором за їх згодою. При цьому, первісний кредитор не зобов`язаний передавати повний обсяг своїх прав новому кредитору. За умови подільності зобов`язання, може мати місце часткова заміна кредитора.

Також варто звернути увагу на те, що у разі існування зобов`язання забезпечувального характеру (неустойки, поруки, застави тощо) щодо головного зобов`язання, за яким відступається право вимоги, відповідні забезпечувальні права кредитора також передаються новому кредитору.

Вищезазначені висновки зокрема підтверджуються роз`ясненнями, що наведені у інформаційному листі Вищого господарського суду України від 07 квітня 2008 р. № 01-8/211 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України".

Так до нового кредитора в тому числі переходить в повному обсязі і право на неустойку як субсидіарне право. Якщо предмет зобов`язання є подільним (наприклад, зобов`язання по сплаті грошових коштів як основного боргу), то новому кредитору може бути передана лише частина прав первісного кредитора разом із субсидіарними правами у відповідній частині. Субсидіарні права не можуть передаватися самостійно без передачі основних прав за зобов`язанням;

передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із (а) зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору; та (б) умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними;

чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 р. у справі № 914/868/17, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Як встановлено судом, станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4032778 від 05.10.2023 року не закінчився.

А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 12 240 грн. (Розрахунок заборгованості - 10200 грн * 2% = 204 грн*60 календарних дні = 12240 грн.)

Тобто, у даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4032778 від 05.10.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 59568 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 47328 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 12240 грн.).

Щодо нарахування процентів за кредитним договором № 7175648 про надання споживчого кредиту від 17.10.2023 року.

У період з 17.10.2023 по 26.05.2024 відповідачем не здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, які спрямовані на оплату тіла кредиту та оплату процентів за користування грошовими коштами.

Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»: 8000 грн * 1,99% = 159,2 грн*60 календарних днів = 9552 грн.).

Згідно із п. 1.1. Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, строк Договору № 7175648 про надання споживчого кредиту від 17.10.2023 року не сплив, Позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року.

Отже, судом встановлено, що новим кредитором ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» проценти, нараховані за 60 календарних днів, за обома кредитними договорами від 05.10.2023 року та від 17.10.2023 року, які були укладені на строк 360 та 357 були нараховані в межах дії строку кредитного договору, а відтак є такими, що не суперечать нормам договору.

Судом відхиляються доводи відповідача щодо не можливості продажу зобов`язань в майбутньому, оскільки, нормами ст. 514 ЦК України прямо передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак, після підписання анкети - заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідач не заперечував обставин щодо не погашення заборгованості, не надав доказів, які б спростували вимоги позивача.

Користування кредитом - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України - сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

З даного приводу суд зазначає, що проценти, як вже було встановлено судом, були нараховані безпосередньо в межах строку дії кредитних договір від 05.10.2023 року та від 17.10.2023 року.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Таким чином, судом відхиляються доводи та заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування процентів за користування кредитом, оскільки сторони підписавши умови договору мали в повній мірі усвідомлювати обов`язки щодо виконання договору, а також наслідки щодо не виконання умов кредитного договору та нарахування процентів за його користуванням.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку:

«ПРОЦЕНТИ ЗА КОРИСТУВАННЯ КРЕДИТОМ проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

ПРОЦЕНТИ ЗА НЕПРАВОМІРНЕ КОРИСТУВАННЯ ЧУЖИМИ ГРОШОВИМИ КОШТАМИ проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Таким чином, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних).

Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі: 15 000 гривень, суд зазначає наступне.

Так, згідно з письмових пояснень на позовну заяву, представник відповідача зазначила, що витрати в розмірі 15 000 гривень, є завищеними та не відповідають принципу пропорційності, справа не потребує вивчення великої кількості нормативної бази та судової практики.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, стороною позивача надано Заявку №5897 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, відповідно до якої види робіт (наданих послуг) складається з 10 пунктів загальна вартість яких становить 15 000 грн (а.с.24).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 3.10.2019р. по справі № 922/445/19, дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвоката на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторін, повним задоволенням позову, суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат у розмірі 15 000 гривень на оплату послуг є таким, що відповідає принцу розумності та співмірності, а відтак витрати на професійну правничу допомогу в розмірі: 15 000 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що первісними кредиторами були в повному обсязі виконані умови кредитних договорів, встановлено, що відповідач в односторонньому порядку допустив порушення умов договору, кредитні кошти в строки передбачені договором не повернув.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 2 422,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 267, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (, юридична адреса: 031150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс № 118/2) заборгованість за кредитними договорами № 4032778 від 05.10.2023 року та № 7175648 від 17.10.2023 року в загальному розмірі: 99 578, 40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (, юридична адреса: 031150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс № 118/2) витрати зі сплати судового збору у розмірі: 2 422,40 гривень, та витрати з правничої допомоги у розмірі: 15 000 гривень, що загалом становить 17 422,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.12.2025р.

Суддя: