Номер провадження: 22-ц/813/2901/25
Справа № 519/626/18
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Барановської З.І., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа, за участю боржника ОСОБА_1 , у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

11.09.2024 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів, посилаючись на те, що 09.10.2019 року Южний міський суд Одеської області ухвалив рішення у цивільній справі №519/626/18, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 139,88 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

04.12.2019 року були видані виконавчі листи по вищевказаному рішенню.

19.12.2019 року виконавчі листи направлені на примусове виконання до Южного МВДВС ГТУЮ в Одеській області, однак 15.05.2022 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» отримано відповідь з Южненського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУЮ (м.Одеса) про те, що вищевказані виконавчі листи на виконання не надходили. Дані обставини свідчать, що виконавчі листи втрачені.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.10.2024 року у задоволені заяви ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчого документа було відмовлено (а.с.100-102).

В апеляційній скарзі ПАТ АБ«УКРГАЗБАНК» просить ухвалу Южного міського суду Одеської області від 28.10.2024 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.104-106).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.165-167).

Колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що строк його пред`явлення до виконання сплив 12.11.2022 року та із відповідною заявою про поновлення строку заявник не звертався (а.с.100-102).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 09.10.2019 року у цивільній справі №519/626/18 з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 23 139,88 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (а.с.50-51).

04.12.2019 року були видані виконавчі листи по вищевказаному рішенню судовому (а.с.67).

Проте, згідно листа Южненського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУЮ (м.Одеса) 17.05.2022 року № 4341 вищевказані виконавчі листи на виконання не надходили.

На теперішній час рішення суду у справі не виконано, чим порушуються права ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 1 Першого протоколу до неї.

Верховний Суд у постановах від 17.09.2020 року у справі № 344/18277/18, від 15.09.2020 року у справі № 753/18590/17, від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 13.05.2021 року у справі № 2-2027/10, у подібних правовідносинах, вказав, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу за наявності доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У постанові від 18.11.2020 року у справі № 263/4331/18 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

В силу вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Зазначений строк встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили (ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 09.10.2019 року набрало законної сили 11.11.2019 року та відповідно строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 12.11.2022 року.

Разом з тим, у підпункту 4 п. 10-2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який продовжувався і триває на час розгляду даної справи.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у спірному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі №260/2595/22 та від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22.

Як вже зазначалось, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання спливав 12.11.2022 року, тобто під час дії воєнного стану.

Враховуючи те, що виконавчий лист було втрачено, а також те, що на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом України «Про виконавче провадження», до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, то строк пред`явлення виконавчого листа у цивільній справі № 519/626/18 до примусового виконання на момент розгляду судом першої інстанції заяви про видачу дубліката виконавчого листа, не сплив, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 90,84 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 422,40 грн., а всього у розмірі 2 513,24 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» задовольнити.

Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 28 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити постанову, якою заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа, за участю боржника ОСОБА_1 , у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 519/626/18 щодо боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення на користьПублічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», , заборгованість у розмірі 23 139,88 грн. (двадцять три тисячі сто тридцять дев`ять гривень 88 копійок)

Видати дублікат виконавчого листа № 519/626/18 щодо боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», , судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», , судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанціях у розмірі 2 513,24 грн. (дві тисячі п`ятсот тринадцять гривень 24 копійки).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева