Ухвала

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 754/7132/24

провадження № 61-15610зно25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши дві заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення (це ухвала від 8.12.25 року Касаційного цивільного суду) у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 12 червня 2025 року в задоволенні позову відмовив.

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 17 липня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовив.

Київський апеляційний суд ухвалою від 02 вересня 2025 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - для надання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року визнав неподаною та повернув заявнику.

Верховний Суд ухвалою від 22 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року повернув заявнику.

27 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами (це істотні для справи обставини, що не були встановлені судом), в якій просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року і передати справу на продовження розгляду у Деснянський районний суд м. Києва. Також, у тексті якої висловив недовіру судді ОСОБА_6 , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 .

Верховний Суд ухвалою від 01 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_7 від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року визнав необґрунтованою та передав вказану заяву для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Верховний Суд ухвалою від 05 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду ОСОБА_7 від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовив.

Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року визнав зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/7132/24. Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами залишив без розгляду. Попередив ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/7132/24 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року доповнення ОСОБА_1 до заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами повернув заявнику без розгляду у зв`язку із тим, що вона не скріплена електронним цифровим підписом.

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дві заяви «про перегляд судового рішення (це ухвал від 8.12.25 року Касаційного цивільного суду)», у яких просить скасувати ухвалу і передати справу на продовження розгляду у Дніпровський райсуд м. Києва. У цих заявах висловив недовіру судді-доповідачу.

Заяву від 11 грудня 2025 року (вх. № 37454/0/220-25 від 11.12.2025) обґрунтував так:

«По-2: вищевказаний суддя, який з КЦС, ЗОБОВ*ЯЗАНИЙ виконувати вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ (є і інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді) - а т.я. вищевказаний суддя, я не виключаю, що при розгляді інших справ у яких я є участником, буде розглядати і їх вирішувати, упереджено та необ`єктивно - так воно уви і сталося!!!: навожу вам докази щойно сказаного:

його с/рішення ОСОБА_7 від 3.06.25р., справа № 754/1281/25 - моя заява про його відвід 22.06.25р.

Вважаю також за необхідне замітити і це НАЙГОЛОВНІШЕ!!! - у вищевказаній статті не вказано, що повинна бути обов`язково подана заява про відвід і те, що вона обов`язково повинна буди розглянута і вирішена, а це НАЙ-СУТТЄВІШЕ моє уточнення по вимогам цієї статті (ці мої слова підтверджує також ч.2 ст.19 КУ - своїми словами тлумачення: «що написано - те й повинно виконуватись з урахуванням принципу «Верховенства права» (ст.8 КУ) - якщо казати по простому).

По-3: повторюся ще раз - на цей раз для акценту: п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ - «Суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи», а підтвердження цього - див.вище ... вам же вимоги ч.2 ст.19 КУ ще не «пустий звук», а? Наполеглево пропоную вам ці конституційні вимоги НЕУХИЛЬНО виконати, вас це ЗОБОВ`ЯЗУЄ до речі ст.68 КУ ... не думаю, що ви на КОНСТИТУЦІЮ УКРАЇНИ «наплюєте»!

вищевказані дії цього судді караються також ст.367 ККУ і це тільки підтверджує вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ, яка цим суддею проігнорована і мою заяву про його відвід, які він також проігнорував ... нагадаю вам для акценту знову: суддя прямо чи побічно може бути заінтересований у результаті розгляду справи ... запом*ятали?

Примітка 2: у ст.57 ЗУ «Про судоустрій і ...» йдеться мова про «Присягу судді» - так, от у ній йдеться мовапро сумлінне виконування суддею своїх обов`язків, а не виконання цих вимог карається ст.367 ККУ.

По-4: вищевказаний суддя проігнорував у вказаної мною його ухвалі вимоги ст.3 КУ, а саме: КОНСТИТУЦІЙНИЙ ОБОВ*ЯЗОК для нього - «утвердження і забезпечення моїх прав». Перегляньте вказані мої заяви про перегляд ... - у постановлених ухвалах цього судді на них не розглянуті по суті усі питання, які я там порушив, а саме: а) питання ПО СУТІ поданої заяви та б) питання про відвід (одне з питань точно з них взагалі не розглянуто!!! - це наочне порушення ним вимог ст.3 КУ). А це є ОБОВ*ЯЗКОВОЮ ВИМОГОЮ для нього і не виконання цих конституційних вимог - це ЗЛОЧИН: ст.367 ККУ (ст.3 ЦПКУ - «Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України ...).

Ну, яке може бути після цього справедливе судочинство, коли одні і тіж порушення норм процесуального права цей суддя у подальшому допускає? - да ніякої справедливості від нього чекати буде глупо і це підтверджується фактами, які я навів вище!!!- а ст.3 ЦПКУ треба НЕУХИЛЬНО ВИКОНУВАТИ (ст.68 ВИМАГАЮ: не виконуйте НПА, які нижче за рангом виконання чим ВИМОГИ КОНСТИТУЦІЇ (ч.2 ст.19 КУ), бо це принцип ВЕРХОВЕНСТВО ПРАВА (ст.8 КУ) ... короче: я ПОДИВЛЮСЬ і буду реагувати адекватно і жорстко, якщо звісно буде навпаки, бо мені вже імітація «справедливого судочинства» вже до «бісів» набридла ... не доводьте мене до «крайньої межі», прошу вас!!!!!!!!!!!, ібо я можу «зірватись» - у мене НЕРВОВО-ПСИХІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ (про це див.нижче) ... і все буде за законом - так, що це не залякування: не сплутайте!

Продовжую далі - тепер коротко про НЕЗАКОННІСТЬ деяких висловлювань цього судді в його ухвалі, яка робить цю ухвалу НЕЗАКОННОЮ:

цей суддя залишає мою заяву (при чому обгрунтовану вимогами ст.3,21 КУ + п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПКУ) без розгляду ... підстави, які цим суддею наводяться щодо вищевказаних НПА «сміхотворні»: доведіть протилежне, бо вони не спростовують вищевказані вимоги - вас це зобов*язують вимоги: ч.2 ст.258 ЦПКУ і ст.68 КУ... чекаю)... + цей суддя злочинно забув про вимоги ст.3 ЦПКУ, що цивільне судочинство здійснюється в першу чергу відповідно до вимог Конституції України, а не тільки вимог ЦПКУ. Про виконання вимог ЗАКОНІВ у цій статті можна казати тільки, тоді коли НЕУХИЛЬНО виконується конституційний принцип «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (ст.8 КУ), а так це «пусті слова» да і тільки, а його це ЗОБОВ`ЯЗУЄ ст.3,68 КУ!

+ в ухвалі цей суддя не врахував моє ПСИХІЧНО-НЕРВОВЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, яке підтвержено лікарями: психіатром і невропатологом (вони є у справі). Явний прокол і злісне не виконання вимог ст.2 ЦПКУ- однак він мене продовжує ЗАЛЯКУВА ТИ залишаючи мою заяву без розгляду (це теж один варіант ЗАЛЯКУВАННЯ).

***

Можуть також «вспливсти» негативні висловлювання про відповідачей у ході розслідування та с/з, але врахуйте наступне: у мене НЕРВОВО-ХРОНІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, а за ЗАХВОРІВАННЯ НЕ КАРАЮТЬ - ТАКУ ЛЮДИНУ ЛІКУЮТЬ (це знає навіть «дошкільня» - я звісно утрирую) ... я додаю з цього приводу копії характеристик лікарів на останню МСЕК (якщо вам знадобиться доказ - я вам його представлю - тільки скажіть ... № 2,3).

…Примітка: і навіть розумовому на 1 % зрозуміло - цю заяву не може розглядати і вирішувати ОСОБА_7 (п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПКУ).

Наступне не має ніякого відношення до вищевказаної заяви про перегляд ... - я це звернення навожу вам для того, щоб ви добряче подумали і не потрапили в «просак», врахував усе нижчевказане ... якщо будуть питання готовий вам зразу ж відповісти.

Що означає «просак»: мається на увазі моє звернення у Генпрокуратуру для порушення кримінального провадження щодо творимого БЕЗЗАКОННЯ суддею ОСОБА_7, вашого колллллллллегу по КЦС ВСУ, який імітував т.з. «розгляд і вирішення» моєї справи.» (мову оригіналу збережено).

ТЕРМІНОВО і ОСОБИСТО!!!!!!!!!!!!

Суддя ОСОБА_7

Я до тебе звертаюсь відповідно до вимог ст.40 КУ ... тобі ж КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ ще не «пустий звук»? (по наданій тобою відповіді я це зрозумію). Якщо ж ти не відповіси: я не засмучусь ні на «йоту», бо я з «суддівською мафією» стикають дуже і дуже часто, а ти точно з цієї «обойми» (ти за злочинне судочинство відповіси за ст.367 ККУ - я тобі це ГАРАНТУЮ!). Короче: якщо ти не відповіси на це моє звернення - це буде кваліфікуватись, що тобі КУ до одного місця (і інтимного теж)!

У мене декілька запитань по твоїй ухвалі по суд.справі за № 754/7334/25 від 4.12.25 р. ти у резолютивній частині написав:

А) визнати зловживання процесуальними правами, але ж у ч.1 ст.43 ЦПКУ там 6 пунктів - так який ж них відноситься до мене ? Це є порушенням вимог ст. 5,11 ЗУ «Про інформацію» - тебе слід притягти за це до відповідальності... УТОРОПАЛО?

+ навіть якщо б ти вказав конкретний пункт мого зловживання - цього мало: треба вказувати КОНКРЕТНІ ФАКТИ ЗЛОВЖИВАННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИМИ ПРАВАМИ (це вимагає від, тебе ст.5,11 ЗУ «Про інформацію»). ЗЛОВЖИВАННЯ - це неодноразове дійство, наведення і доказ щодо одного факту - НЕДОСТА ТНЬО, їх має бути декілька! Спростуйте - якщо у вас інша думка - мені цікавий твій інтелект... чекаю... піднатужся!

А я вважаю що при твоєму вищевказаному порушенні (ч. 1 ст.43 ЦПКУ - немає конкретики у твоїй ухвалі) - мене не можна визнавати таким, який зловживає процесуальними правами - ну у тебе і логіка приметивної особи! Це явний твій прокол в простій логіці... це вкаліфікується, як ЗАЛЯКУВАННЯ, яке без конкретики «вилито» на мене!!!

Цей вислів «зловживання процесуальними правами» - тільки тупою відмазкою нерозумної особи назвати можна ... короче: чекаю твоїх пояснень!

Б) ти залишаєш мою заяву (при чому обгрунтовану вимогами ст.3,21 КУ + п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПКУ) без розгляду... підстави, які тобою наводяться «сміхотворні»: однозначно вони для @...(доведи протилежне ... чекаю) ... + ти злочинно забув про вимоги ст.3 ЦПКУ, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України. Про виконання вимог ЗАКОНІВ у цій статті можна казати тільки, тоді коли НЕУХИЛЬНО виконується конституційний принцип «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (ст.8 КУ), а тиуви не така особа - мається на увазі ст.21 КУ, а тебе ж це ЗОБОВ`ЯЗУЄ ст.3,68 КУ!

+ ти не врахував моє ПСИХІЧНО-НЕРВОВЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, яке підтверженолікарями: психіатром і невропатологом (вони є у справі). Явний твій прокол і не виконання вимог ст.2 ЦПКУ - однак ти мене ЗАЛЯКУЄШ знову - залишаєш мою заяву без розгляду (це теж один варіант ЗАЛЯКУВАННЯ... ти ж при цьому злочинному ЗЕ-режимі вважаєш себе «НАПІВ-БОГОМ», бо ти вважаєш що тобі все дозволено: навіть БРЕХА ТИ - вище я це довів) ... помиляєшся і ти скоро у цьому переконаєшся (і все буде за законом - так, що це не залякування)!!!

В) ти попереджаєш, що продовження зловживання процесуальними правами може призвести до застосування до мене процесуального примусу - подивись на пункт А (який вище - це, щоб не повторюватись)... ти ж порушив закон, а мене відсутністю конкретики ЗАЛЯКУЄШ, а як же вимоги ст.3 КУ та 2 ЦПКУ (захист моїх прав)? + незабувай: ст.21 КУ вона вище усіх вимог ЦПКУ? - мені цікава твоя думка з цього приводу, бо ти з нею зовсім не рахуєшся присудочинстві! Відсіль і висновок: тобі КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ до одного інтимного місця... на твою реакцію я подивлюсь і зроблю АДЕКВАТНИЙ ВИСНОВОК по закону!

Вимагаю - відповідно до ст.40 КУ надати ОБГРУНТОВАНУ ВІДПОВІДЬ на все-все-все мною вишепорушене (тільки дивись щось не пропусти не нароком, а то будеш потім жаліти - і все буде за законом, а не за твоїми корупційними «понятіями»). Відповідь чекаю до 10.12.25 р. ... ти ж ой як «високо» ЗАЛІЗ (незрозуміло правда завдяки чому, але точно не за рівнем ЧЕСТІ, СОВІСТІ І МОРАЛІ до людини: інваліда армії 2 групи, особі похилого віку: мені майже 70 років - я 1956 р.н. + у мене уйма недоліків у стані здоров*я: у суд.справі все це є) - ти ж «профі» і час тобі на роздум не потрібен ... ВСЕ УТОРОПАВ?» (мову оригіналу збережено).

Заяву від 11 грудня 2025 року (вх. № 37511/0/220-25 від 11.12.2025) обґрунтував заяву так:

«По-2: вищевказаний суддя, який з КЦС, ЗОБОВ*ЯЗАНИЙ виконувати вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ (є і інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді) - а т.я. вищевказаний суддя, я не виключаю, що при розгляді інших справ у яких я є участником, буде розглядати і їх вирішувати, упереджено та необ`єктивно - так воно уви і сталося!!!: навожу вам докази щойно сказаного:

його с/рішення ОСОБА_7 від 3.06.25р., справа № 754/1281/25 - моя заява про його відвід 22.06.25р.

Вважаю також за необхідне замітити і це НАЙГОЛОВНІШЕ!!! - у вищевказаній статті не вказано, що повинна бути обов`язково подана заява про відвід і те, що вона обов`язково повинна буди розглянута і вирішена, а це НАЙ-СУТТЄВІШЕ моє уточнення по вимогам цієї статті (ці мої слова підтверджує також ч.2 ст.19 КУ - своїми словами тлумачення: «що написано - те й повинно виконуватись з урахуванням принципу «Верховенства права» (ст.8 КУ) - якщо казати по простому).

По-3: повторюся ще раз - на цей раз для акценту: п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ - «Суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи», а підтвердження цього - див.вище ... вам же вимоги ч.2 ст.19 КУ ще не «пустий звук», а? Наполеглево пропоную вам ці конституційні вимоги НЕУХИЛЬНО виконати, вас це ЗОБОВ`ЯЗУЄ до речі ст.68 КУ ... не думаю, що ви на КОНСТИТУЦІЮ УКРАЇНИ «наплюєте»!

вищевказані дії цього судді караються також ст.367 ККУ і це тільки підтверджує вимогу п.3 ч.1 ст.36 ЦПКУ, яка цим суддею проігнорована і мою заяву про його відвід, які він також проігнорував ... нагадаю вам для акценту знову: суддя прямо чи побічно може бути заінтересований у результаті розгляду справи ... запом*ятали?

Примітка 2: у ст.57 ЗУ «Про судоустрій і ...» йдеться мова про «Присягу судді» - так, от у ній йдеться мова про сумлінне виконування суддею своїх обов`язків, а не виконання цих вимог карається ст.367 ККУ.

По-4: вищевказаний суддя проігнорував у вказаної мною його ухвалі вимоги ст.3 КУ, а саме: КОНСТИТУЦІЙНИЙ ОБОВ*ЯЗОК для нього - «утвердження і забезпечення моїх прав». Перегляньте вказані мої заяви про перегляд ... - у постановлених ухвалах цього судді на них не розглянуті по суті усі питання, які я там порушив, а саме: а) питання ПО СУТІ поданої заяви та б) питання про відвід (одне з питань точно з них взагалі не розглянуто!!! - це наочне порушення ним вимог ст.3 КУ). А це є ОБОВ*ЯЗКОВОЮ ВИМОГОЮ для нього і не виконання цих конституційних вимог - це ЗЛОЧИН: ст.367 ККУ (ст.3 ЦПКУ - «Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України ...).

Ну, яке може бути після цього справедливе судочинство, коли одні і тіж порушення норм процесуального права цей суддя у подальшому допускає? - да ніякої справедливості від нього чекати буде глупо і це підтверджується фактами, які я навів вище!!! - а ст.3 ЦПКУ треба НЕУХИЛЬНО ВИКОНУВАТИ (ст.68 ВИМАГАЮ: не виконуйте НПА, які нижче за рангом виконання чим ВИМОГИ КОНСТИТУЦІЇ (ч.2 ст.19 КУ), бо це принцип ВЕРХОВЕНСТВО ПРАВА (ст.8 КУ) ... короче: я ПОДИВЛЮСЬ і буду реагувати адекватно і жорстко, якщо звісно буде навпаки, бо мені вже імітація «справедливого судочинства» вже до «бісів» набридла ... не доводьте мене до «крайньої межі», прошу вас!!!!!!!!!!!, ібо я можу «зірватись» - у мене НЕРВОВО-ПСИХІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ (про це див.нижче) ... і все буде за законом - так, що це не залякування: не сплутайте!

Продовжую далі - тепер коротко про НЕЗАКОННІСТЬ деяких висловлювань цього судді в його ухвалі, яка робить цю ухвалу НЕЗАКОННОЮ:

А) визнати зловживання процесуальними правами, але ж у ч.1 ст.43 ЦПКУ там 6 пунктів - так який ж них відноситься до мене ? Це є порушенням вимог ст. 5,113 У «Про інформацію» (я маю право знати те. що мене стосується особисто ... я не повинен ще якийсь НПА шукати і його читати - в цьому законі про це не сказано + підстава: див, пояснення у ч.2 ст.19 КУ, що написано в НПА те й виконується з урахуванням принципу «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (ст.8 КУ) ... якщо є у вас запитання задавайте) - цього суддю слід притягти за це до відповідальності!

+ навіть якщо б він вказав конкретний пункт мого зловживання - цього ж мало: треба вказувати КОНКРЕТНІ ФАКТИ ЗЛОВЖИВАННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИМИ ПРАВАМИ (це вимагає від цього судді ст.5,113У «Про інформацію»), ЗЛОВЖИВАННЯ ПРОЦ. ПРАВАМИ - це неодноразове дійство, наведення і доказ щодо одного факту - ВКРАЙ НЕДОСТА ТНЬО: таких фактів повинно бути декілька! Спростуйте - якщо у вас інша думка - мені цікавий ваш інтелект (вас це зобов*язують вимоги: ч.2 ст.258 КПКУ і ст.68 КУ... чекаю!).

А я вважаю що при вищевказаному порушенні: «зловживання процесуальними правами» (ч.1 ст.43 ЦПКУ - повторюся: немає конкретики в ухвалі, тобто це «пусті» слова, висловлені для «красного словця») - тому: мене не можна визнавати таким, який зловживає процесуальними правами - ну у цього судді і логіка приметивної особи! Це явний прокол в простій логіці... це кваліфікується, як ЗАЛЯКУВАННЯ!

Б) цей суддя залишає мою заяву (при чому обгрунтовану вимогами ст.3,21 КУ + п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПКУ) без розгляду ... підстави, які цим суддею наводяться щодо вицевказаних НПА «сміхотворні»: доведіть протилежне, бо вони не спростовують вищевказані вимоги - вас це зобов*язують вимоги: ч.2 ст.258 ЦПКУ і ст.68 КУ... чекаю)... + цей суддя злочинно забув про вимоги ст.3 ЦПКУ, що цивільне судочинство здійснюється в першу чергу відповідно до вимог Конституції України, а не тільки вимог ЦПКУ. Про виконання вимог ЗАКОНІВ у цій статті можна казати тільки, тоді коли НЕУХИЛЬНО виконується конституційний принцип «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (ст.8 КУ), а так це «пусті слова» да і тільки, а його це ЗОБОВ*ЯЗУЄ ст.3, 68 КУ!

+ в ухвалі цей суддя не врахував моє ПСИХІЧНО-НЕРВОВЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, яке підтвержено лікарями: психіатром і невропатологом (вони є у справі). Явний прокол і злісне не виконання вимог ст.2 ЦПКУ- однак він мене продовжує ЗАЛЯКУВА ТИ залишаючи мою заяву без розгляду (це теж один варіант ЗАЛЯКУВАННЯ).

В) цей суддя мене попереджає, що продовження зловживання процесуальними правами може призвести до застосування до мене процесуального примусу - подивись на пункт А (який вище - це, щоб не повторюватись) ... він сам порушив закон, а мене відсутністю конкретики в своїй ухвалі ЗАЛЯКУЄ... а як же вимоги ст.3 КУ та 2 ЦПКУ (захист моїх прав) ? + незабувайте: ст.21 КУ вище усіх вимог ЦПКУ? (про конституційний принцип «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» пом*ятаєте?) - мені цікава ваша думка з цього приводу, бо цей суддя з ним зовсім не рахується при судочинстві - цікаво: а як ви ставитесь ? Відповісти на це запитання вас зобов`язують вимоги ч.2 ст.258 ЦПКУ і ст.68 КУ... чекаю!

***

Можуть також «вспливсти» негативні висловлювання про відповідачей у ході розслідування та с/з, але врахуйте наступне: у мене НЕРВОВО-ХРОНІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, а за ЗАХВОРІВАННЯ НЕ КАРАЮТЬ - ТАКУ ЛЮДИНУ ЛІКУЮТЬ (це знає навіть «дошкільня» - я звісно утрирую) ... я додаю з цього приводу копії характеристик лікарів на останню МСЕК (якщо вам знадобиться доказ - я вам його представлю - тільки скажіть ... № 2,3).

…Примітка: і навіть розумовому на 1 % зрозуміло - цю заяву не може розглядати і вирішувати ОСОБА_7 (ст. 3, 21, 68 КУ та п.3, 5 ч.1 ст.36 ЦПКУ).

Наступне не має ніякого відношення до вищевказаної заяви про перегляд ... - я це звернення навожу вам для того, щоб ви добряче подумали і не потрапили в «просак», врахував усе нижчевказане ... якщо будуть питання готовий вам зразу ж відповісти.

Що означає «просак»: мається на увазі моє звернення у Генпрокуратуру для порушення кримінального провадження щодо творимого БЕЗЗАКОННЯ суддею ОСОБА_7, вашого колллллллллегу по КЦС ВСУ, який імітував т.з. «розгляд і вирішення» моєї справи.»

ТЕРМІНОВО і ОСОБИСТО!!!!!!!!!!!!

Суддя ОСОБА_7

Я до тебе звертаюсь відповідно до вимог ст.40 КУ ... тобі ж КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ ще не «пустий звук»? (по наданій тобою відповіді я це зрозумію). Якщо ж ти не відповіси: я не засмучусь ні на «йоту», бо я з «суддівською мафією» стикають дуже і дуже часто, а ти точно з цієї «обойми» (ти за злочинне судочинство відповіси за ст.367 ККУ - я тобі це ГАРАНТУЮ!). Короче: якщо ти не відповіси на це моє звернення - це буде кваліфікуватись, що тобі КУ до одного місця (і інтимного теж)!

У мене декілька запитань по твоїй ухвалі по суд.справі за № 754/7334/25 від 4.12.25 р. ти у резолютивній частині написав:

A) визнати зловживання процесуальними правами, але ж у ч. 1 ст.43 ЦПКУ там 6 пунктів - так який ж них відноситься до мене ? Це є порушенням вимог ст. 5,11 ЗУ «Про інформацію» - тебе слід притягти за це до відповідальності... УТОРОПАЛО?

+ навіть якщо б ти вказав конкретний пункт мого зловживання - цього мало: треба вказувати КОНКРЕТНІ ФАКТИ ЗЛОВЖИВАННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИМИ ПРАВАМИ (це вимагає від, тебе ст.5,11 ЗУ «Про інформацію»). ЗЛОВЖИВАННЯ - це неодноразове дійство, наведення і доказ щодо одного факту - НЕДОСТА ТНЬО, їх має бути декілька! Спростуйте - якщо у вас інша думка - мені цікавий твій інтелект... чекаю... піднатужся!

А я вважаю що при твоєму вищевказаному порушенні (ч. 1 ст.43 ЦПКУ - немає конкретики у твоїй ухвалі) - мене не можна визнавати таким, який зловживає процесуальними правами - ну у тебе і логіка приметивної особи! Це явний твій прокол в простій логіці... це вкаліфікується, як ЗАЛЯКУВАННЯ, яке без конкретики «вилито» на мене!!!

Цей вислів «зловживання процесуальними правами» - тільки тупою відмазкою нерозумної особи назвати можна ... короче: чекаю твоїх пояснень!

Б) ти залишаєш мою заяву (при чому обгрунтовану вимогами ст.3,21 КУ + п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПКУ) без розгляду... підстави, які тобою наводяться «сміхотворні»: однозначно вони для @... (доведи протилежне ... чекаю) ... + ти злочинно забув про вимоги ст.3 ЦПКУ, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України. Про виконання вимог ЗАКОНІВ у цій статті можна казати тільки, тоді коли НЕУХИЛЬНО виконується конституційний принцип «ВЕРХОВЕНСТВА ПРАВА» (ст.8 КУ), а тиуви не така особа - мається на увазі ст.21 КУ, а тебе ж це ЗОБОВ`ЯЗУЄ ст. 3,68 КУ!

+ ти не врахував моє ПСИХІЧНО-НЕРВОВЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, яке підтверженолікарями: психіа тром і невропа тологом (вони є у справі). Явний твій прокол і не виконання вимог ст.2 ЦПКУ - однак ти мене ЗАЛЯКУЄШ знову - залишаєш мою заяву без розгляду (це теж один варіант ЗАЛЯКУВАННЯ... ти ж при цьому злочинному ЗЕ-режимі вважаєш себе «НАПІВБОГОМ», бо ти вважаєш що тобі все дозволено: навіть БРЕХА ТИ - вище я це довів)... помиляєшся і ти скоро у цьому переконаєшся (і все буде за законом - так, що це не залякування)!!!

B) ти попереджаєш, що продовження зловживання процесуальними правами може призвести до застосування до мене процесуального примусу - подивись на пункт А (який вище - це, щоб не повторюватись)... ти ж порушив закон, а мене відсутністю конкретики ЗАЛЯКУЄШ, а як же вимоги ст.3 КУ та 2 ЦПКУ (захист моїх прав)? + незабувай: ст.21 КУ вона вище усіх вимог ЦПКУ? - мені цікава твоя думка з цього приводу, бо ти з нею зовсім не рахуєшся присудочинстві! Відсіль і висновок: тобі КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ до одного інтимного місця ... на твою реакцію я подивлюсь і зроблю АДЕКВАТНИЙ ВИСНОВОК по закону!

Вимагаю - відповідно до ст.40 КУ надати ОБГРУНТОВАНУ ВІДПОВІДЬ на все-все-все мною вишепорушене (тільки дивись щось не пропусти не нароком, а то будеш потім жаліти - і все буде за законом, а не за твоїми корупційними «понятіями»). Відповідь чекаю до 10.12.25 р. ... ти ж ой як «високо» ЗАЛІЗ (незрозуміло правда завдяки чому, але точно не за рівнем ЧЕСТІ, СОВІСТІ І МОРАЛІ до людини: інваліда армії 2 групи, особі похилого віку: мені майже 70 років - я 1956 р.н. + у мене уйма недоліків у стані здоров*я: у суд.справі все це є) - ти ж «профі» і час тобі на роздум не потрібен ... ВСЕ УТОРОПАВ?» (мову оригіналу збережено).

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Частиною першою статті 44 ЦПК передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, інших учасників процесу, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238), ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 21-22; № у ЄДРСР 105961803) тощо).

Дії учасника справи чи його представника мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, суду, суддів тощо. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих характеристик (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22; № у ЄДРСР 80854817), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 (№ у ЄДРСР 81013341), від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19 (№ у ЄДРСР 85775709), від 7 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (№ у ЄДРСР 96669462), від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 22; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238), ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 21-22; № у ЄДРСР 105961803)).

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, рішення від 24 травня 1989 року, заява № 11/1987/134/188, § 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (§ 46 вказаного рішення).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Безперечно, учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також щодо незалежності та безсторонності суддів. Він вправі висловити ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід. Проте має бути стриманим і коректним, утримуватися від надання особистісних характеристик й оцінок, а тим паче від огульних і надуманих звинувачень суддів у вчиненні злочинів. Крім цього, учасник справи не може використовувати інститут відводу суддів із метою схиляння суду до ухвалення бажаного для нього процесуального рішення (див. ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 23-24; № у ЄДРСР 105961803)).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Верховний Суд в ухвалі від 08 грудня 2025 року вже визнав зловживанням процесуальними правами дії заявника щодо подання заяви, в які була включена заява про відвід. Заявник був попереджений, що у разі продовження зловживання процесуальними правами до нього буде застосований захід процесуального примусу у вигляді штрафу. Незважаючи на це, 11 грудня 2025 року він подав чергові заяви «про перегляд судового рішення (це ухвала від 8.12.25 року Касаційного цивільного суду)», в яких висловив недовіру судді ОСОБА_7. та застеріг його від їх розгляду.

Отже, неодноразово подаючи майже ідентичні заяви, зокрема з метою заявити відвід судді, ОСОБА_1. діє не з метою виконання завдання цивільного судочинства. Він не виконав обов`язок виявляти повагу до суду та судді: виклав аргументи у заявах про перегляд судового рішення у манері, далекій від ділового спілкування, у неприйнятній формі критикував суддю за ухвалення інших судових рішень, назвав його дії «імітацією «справедливого судочинства», з посиланням на своє захворювання застерігав суд від дій, які не відповідають його інтересам, а також від виконання юридичних норм, які мають нижчу юридичну силу, ніж Конституція України, зокрема ЦПК України, обіцяв «зірватися» і «реагувати жорстко».

Такі висловлювання виходять за процесуально допустимі межі оцінки дій суду, спрямовані на досягнення бажаного для заявника результату, а не на виконання завдання цивільного судочинства, яке згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, фактично заявник використав інститути відводу та перегляду судових рішень не для забезпечення розгляду справи незалежним і неупередженим судом, а з іншою метою.

З урахуванням наведеного, дії ОСОБА_1 є проявом недобросовісної реалізації відповідних процесуальних прав всупереч завданню цивільного судочинства, тобто з іншою метою, ніж для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення конкретної цивільної справи. Тому заяви «про перегляд судового рішення (це ухвала від 8).12.25 року Касаційного цивільного суду)» слід повернути заявникові через зловживання ним правом на їх подання.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина перша статті 143 ЦПК України).

Статтею 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 1 січня становить 3 028,00 грн.

Оскільки вживання в двох заявах «про перегляд судового рішення (це ухвала від 8.12.25 року Касаційного цивільного суду)» образливих висловлювань стосовно судді суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, що свідчить про зловживання ОСОБА_1 його процесуальними правами, та полягає у їх недобросовісному використанні, Верховний Суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,40 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Верховний Суд попереджає заявника, що у разі подальшого зловживання процесуальними правами на нього може бути накладений штраф у розмірі до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 148 ЦПК України), що становить до 30 280,00 грн.

Керуючись статтями 2, 44, 148, 260, 263 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяви про перегляд судового рішення (це ухвала від 8.12.25 року Касаційного цивільного суду) у справі № 754/7132/24 повернути ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України; вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01021; код у ЄДР: 26255795) штраф у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп.

Надіслати учасникам справи та Державній судовій адміністрації України копію цієї ухвали.

Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов