Справа № 627/447/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській областізвернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму переплати пенсії в розмірі 54414 грн. 84 коп.; 2) стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності III групи з 09.06.2015, на підставі заяви від 03.07.2015, наданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії м. Харкова від 06.07.2023 серії 12ААВ №709153.

Згідно з довідкою Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 51 від 24.12.2024 розширеною експертною комісією закладу від 24.12.2024 була проведена медико-соціальна експертиза та скасовано інвалідність ОСОБА_1 з 06.07.2023.

У позові зазначено, що рішенням відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.02.2025 №90 встановлено, що ОСОБА_1 не має права на подовження пенсії по інвалідності, у зв`язку з чим припинено виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до підпунктів 1,5 пункту 1 статті 49 Закону № 1058-ІV, на підставі довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації від 24.12.2024 №51 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 06.07.2023.

Позивач зазначає, що листом від 11.02.2025 №2000-0310-8/23360 ОСОБА_1 повідомлялося про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку із скасуванням III групи інвалідності (довідка № 51) Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , з дати встановлення - 06.07.2023.

У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 54414 грн 84 коп за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 права на отримання пенсії по інвалідності не має. На момент звернення до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили.

З урахуванням наведеного відповідачу ОСОБА_1 пенсія виплачена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених підпунктом 1, 5 пунктом 1 статті 49 Закону №1058 та на підставі довідки №51 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації.

Представник позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській областіу судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко В.С. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися. 11.12.2025 від представника відповідача адвоката Савченко В.С. на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що сторона відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності сторони позивача та ухвалення судового рішення у справі №627/447/25. При ухваленні судового рішення у справі просять суд врахувати відзив на позовну заяву, подану стороною відповідача. Щодо здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 54 414,84 грн., звертають увагу суду, що такий перерахунок є неправомірним, виходячи з наступного. Так, виплата пенсії особам яким не підтверджено групу інвалідності припиняється із місяця, наступного за місяцем надходження висновку МСЕК до територіального органу Пенсійного фонду (положення пункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».). Територіальний орган Пенсійного фонду не має права утримувати з пенсіонера кошти за період, що передує місяцю надходження інформації від МСЕК про невизнання його особою з інвалідністю, оскільки вини пенсіонера у цьому немає. Оскільки позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, отримав у лютому 2025 року довідку про № 51 від 24.12.2024 року про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , то відповідно позивач, виходячи з такої довідки, мав припинити нарахування пенсії відповідачу у березні 2025 року. Здійснення перерахунку чинним законодавством не передбачено. Так, пунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, шо для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України. Пункт 14-6 розділу XV доповнено підпунктом 14-6.1 згідно із Законом № 2682-IX від 18.10.2022; в редакції Закону № 4170-IX від 19.12.2024. У даному випадку, вбачається неправомірне утримання позивачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, з одержувача пенсії по інвалідності, ОСОБА_1 , відповідних коштів у розмірі 54 414,84 грн., оскільки надходження інформації від МСЕК до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю мало місце у лютому 2025 року, а перерахунок пенсії здійснено за період до моменту надходження такої інформації, а саме з липня 2023 року. З огляду на вимоги пункту 14-6.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, відповідно до якого виплата пенсії особам, яким не підтверджено групу інвалідності, припиняється із місяця, наступного за місяцем надходження висновку МСЕК до територіального органу ПФУ. Як наслідок органом ПФУ, у даному випадку, може бути здійснено припинення нарахування та виплати з березня 2025 року, а не з липня 2023 року. Враховуючи наведене, сторона відповідача просить суд відмовити у повному обсязі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

09.06.2025 від представника відповідача адвоката Савченко В.С. на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. ОСОБА_1 має інвалідність з дитинства, у зв`язку з чим йому було встановлено 3 групу інвалідності. Зокрема, пенсія по інвалідності була призначена з 09.06.2015 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 09.06.2015 року здійснювало нарахування та виплачувало позивачу пенсію, як особі яка має інвалідність з дитинства. Зазначене підтверджується відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та додатком до відповіді з розрахунком призначених та виплачених сум. Відповідно до довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААБ № 293326 від 28.09.2020 року при повторному огляді 28.09.2020 року ОСОБА_1 було встановлено групу інвалідності третю з 14.09.2020 року з причини «інвалідність з дитинства». Цією ж довідкою визначено дату чергового переогляду 14.09.2022 року. Підстава: акт огляду МСЕК № 745. Таким чином, час проходження чергового переогляду (14.09.2022 року) припав на період дії військового стану. Тобто, відповідно до приписів постанови КМУ № 225 від 8 березня 2022 р., станом на 14.09.2022 року інвалідність ОСОБА_1 була продовжена на весь час дії воєнного стану та 6 місяців після його припинення або скасування. Разом з цим, у липні 2023 року ОСОБА_1 повторно пройшов огляд МСЕК, та відповідно до довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААВ №709153 від 06.07.2023 року при повторному огляді 06.07.2023 року ОСОБА_1 було встановлено безстроково групу інвалідності третю з 06.07.2023 року з причини «інвалід з дитинства». Враховуючи, що 06.07.2023 року група інвалідності встановлена безстроково дата чергового переогляду не встановлювалась. Підстава: акт огляду МСЕК № 2098. Зазначаю, що вказаний огляд медико-соціальної експертної комісії здійснювався за особистою присутністю ОСОБА_1 . Підстави для заочного перегляду були відсутні.

В лютому 2025 року ОСОБА_1 простим поштовим відправленням отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області лист вих. № 2000-0310-8/23360 від 11.02.2025 року, з якого вбачається, що: «З липня 2023 року виплату пенсії Вам призупинено в зв`язку зі скасуванням ІІІ групи інвалідності відповідно до довідки Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 24.12.2024 року № 51. Зазначеною довідкою повідомлено органи Пенсійного фонду що при розширеній експертній комісії № 2 закладу 24 грудня 2024 року було проведено медико-соціальну експертизу та скасовано інвалідність з 06 липня 2023 року. Внаслідок проведеного перерахунку утворилась переплата пенсії за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 в розмірі 54 414,84 грн. Пропонуємо внести зазначену суму переплати за наступними реквізитам…». Таким чином, ОСОБА_1 про скасування ІІІ групи інвалідності дізнався лише у лютому 2025 року. При цьому, про скасування ІІІ групи інвалідності позивач дізнався не від Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» або Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», а від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. ОСОБА_1 після отримання 06.07.2023 року ІІІ групи інвалідності безстроково, не подавав заяв про його повторний огляд, не існувало змін у його стані здоров`я і працездатності, жодним судом не ухвалювалось рішення про проведення повторного огляду особи з інвалідністю ОСОБА_1 . Не викликали його і на розширену експерту комісію для вирішення питання перегляду групи інвалідності, жодних повідомлень (запрошень) стосовно розгляду вказаного питання він не отримував. Рішення про скасування ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 також не отримував. Та інформацію, про начебто скасування його інвалідності, дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вих. № 2000-0310-8/23360 від 11.02.2025 року. При скасуванні позивачу ІІІ групи інвалідності відповідач, Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» діяв поза межами своїх повноважень, в порушення п.22 Положень № 1317, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317). Так, вказаними документами визначено, що повторний огляд осіб з інвалідністю, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду. Проведення повторного перегляду інвалідності на підставі постанови правоохоронних органів (слідчого) не передбачено. А також, при заочному розгляді справи 24.12.2024 року, Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» допущено зворотною дією у часі, що порушує права ОСОБА_1 та створює для нього негативні правові наслідки. В лютому 2025 року позивач простим поштовим відправленням отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області лист вих. № 2000-0310-8/23360 від 11.02.2025 року, з якого вбачається, що: «З липня 2023 року виплату пенсії Вам призупинено в зв`язку зі скасуванням ІІІ групи інвалідності відповідно до довідки Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 24.12.2024 року № 51. Зазначеною довідкою повідомлено органи Пенсійного фонду що при розширеній експертній комісії № 2 закладу 24 грудня 2024 року було проведено медико-соціальну експертизу та скасовано інвалідність з 06 липня 2023 року. Внаслідок проведеного перерахунку утворилась переплата пенсії за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 в розмірі 54 414,84 грн. Пропонуємо внести зазначену суму переплати за наступними реквізитам…». Після отримання даного листа, на адресу ОСОБА_1 почали постійно надходити телефонні дзвінки від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з вимогою повернути переплату пенсії за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 в розмірі 54 414,84 грн., внаслідок проведеного перерахунку у зв`язку із скасуванням позивачу ІІІ групи інвалідності (інвалід дитинства). Фактично вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та перерахунок пенсії здійснено на підставі довідки № 51 про невизнання інвалідом від 24.12.2024 року, виданої Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», якою повідомлено органи Пенсійного фонду, що при розширеній експертній комісії № 2 закладу 24 грудня 2024 року було проведено медико-соціальну експертизу та скасовано інвалідність з 06 липня 2023 року. Тобто у правовідносинах ОСОБА_1 і Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та перерахунку пенсії зазначена довідка № 51 про невизнання інвалідом від 24.12.2024 року, створила для позивача правові наслідки. Щодо здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 54 414,84 грн. сторона відповідача вважає такий перерахунок неправомірним.

У зв`язку з цим, 14.05.2025 року через Електронний суд до Харківського окружного адміністративного суду (справа № 520/12339/25) в інтересах ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним заочного проведення розширеною експертною комісією № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико соціальної експертизи» медико-соціальної експертизи стосовно ОСОБА_1 , та скасування результатів (висновків) заочно проведеної медико-соціальної експертизи відносно ОСОБА_1 від 24.12.2024 року; визнання протиправним та скасування рішення розширеної експертної комісії № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», викладене у формі довідки №51 від 24.12.2024р. про невизнання інвалідом ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду (справа №520/12339/25) від 29.05.2025 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене провадження. Судове рішення по даній справі №520/12339/25 на даний час не прийнято.

З огляду на викладене, просять суд відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області у задоволенні позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступного.

Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що, відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААВ № 709153 від 06.07.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_1 з 06.07.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності, інвалід з дитинства, безстроково /а.с.10-11/.

ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи з 09.06.2015, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 709153 від 06.07.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією.

Згідно з довідкою № 51 виданої КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної адміністрації департаменту охорони здоров`я, ОСОБА_1 24.12.2024 заочно оглядався і за результатами не визнаний інвалідом з 06.07.2023, рішення Слобідського міжрайонного МСЕК скасовано /а.с.9/.

Відповідно до рішення відділу перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 0 від 10.02.2025, відділом розглянуто справу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про проведення подовження пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (зі змінами). Під час розгляду матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності з 09.06.2015. Згідно з виписки із акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 709153 від 06.07.2023, виданої міжрайонною Слобідською МСЕК було подовжено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV з 01.10.2022 року довічно. Згідно з довідкою Департамента охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» №51 від 24.12.2024 р. розширеною експертною комісією закладу від 24.12.2024 р. була проведена медико-соціальна експертиза та скасовано інвалідність з ОСОБА_1 з 06 липня 2023 року. Враховуючи викладене, право на подовження пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV у ОСОБА_1 відсутнє /а.с.16/.

11.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на адресу ОСОБА_1 направлено лист № 2000-0310-8/23360 щодо повернення надміру виплаченої пенсії в сумі 54414,84 грн за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 /а.с.17-18/.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1 ст. 4 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б) загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005№ 22-1.

У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1).

Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону №1058-ІV у разі, якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. За змістом ч. 3 ст. 35 Закону №1058-ІV, у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За приписами ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними, до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку, відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, приписами ст. 50 Закону № 1058 встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Зловживанням збоку пенсіонера в розумінні ч.1 ст. 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 (2-а/173/41/2017).

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Відповідно до правової позицієї Верховного Суду України висловленої у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

У позовній заяві позивачем зазначено, що у зв`язку з надходженням до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної адміністрації департаменту охорони здоров`я довідки № 51, якою було скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії м. Харкова про визнання відповідача ОСОБА_1 з 06.07.2023 особою з інвалідністю ІІІ групи, рішенням від 10.02.2025 № 90 відповідачу була припинена виплата пенсії, а рішення про її призначення скасовано з дати призначення пенсії, тобто з 06.07.2023. Розмір надміру виплаченої відповідачу пенсії за період з 06.07.2023 по 31.01.2025 склав 54414,84 грн.

Водночас, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачем ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.

В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05.02.2018 у справі № 556/1231/17).

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Про це йдеться і у висновку викладеному у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, отже, виплачені пенсійні виплати поверненню не підлягають, відтак, і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на результат вирішення спору та відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, розташований за адресою: майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, ЄДПРОУ14099344.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Бугаєнко І. В.