Справа № 212/3703/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/3703/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

В судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Співак В.А.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Кузьменко А.В.,

представник третьої особи - Бондуровська М.В.

в с т а н о в и в :

09.04.2024 року адвокат Співак В.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на користь ОСОБА_2 , відповідно до судового наказу, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023 року у справі № 212/9868/23.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27.04.2007 по 07.03.2024 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на утримання яких на підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023 року у справі № 212/9868/23, стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Разом з цим, старша донька ОСОБА_5 зареєстрована та проживає разом з Позивачем, син ОСОБА_6 також зареєстрований разом з ним, та з 18.02.2024 року з матір`ю фактично не проживає, яка не приймає участі у вихованні дітей, що змусило Позивача звернутися до суду із зазначеним позовом.

17.05.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

10.09.2024 року ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, який у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України зобов`язано надати висновок щодо розв`язання спору. Крім того, зазначеною ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Покровського ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за судовим наказом від 21.12.2023 року № 212/9868/23 у ВП № 73907822.

26.09.2024 року адвокатом Кузьменко А.В., яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 подано до суду відзив, відповідно до якого Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю, а Позивач мобілізований до ЗСУ та проходить військову службу в Чернігівській області, у зв`язку з чим не проживає за місцем реєстрації, та не має можливості займатись вихованням дітей; надані Позивачем докази на підтвердження заявлених позовних вимог не відповідають дійсності.

16.10.2024 року адвокатом Співак В.А., яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якому додатково зазначила, що Позивач вважає, що відповідач витрачає отримані аліменти на власні потреби та не займається вихованням та утриманням дітей, які проживають окремо від Відповідачки, співмешканець якої вчиняє агресивні дії щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

18.10.2024 року органом опіки та піклування Покровської районної в місті Кривому Розі ради, у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України, надано суду висновок щодо розв`язання спору.

27.12.2024 року Покровським ВДВС на виконання ухвали суду від 10.09.2024 року надано розрахунок заборгованості по аліментам за судовим наказом від 21.12.2023 року № 212/9868/23 у ВП № 73907822.

01.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

20.08.2025 року представником відповідачки подано до суду заяву про стягнення понесених судових витрат, відповідно до якої, просила суд поновити строк на подання заяви про стягнення судових витрат. Вирішити питання про розподіл судових витрат, докази понесення яких будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

18.11.2025 року представником позивача подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких станом на дату звернення Позивача до суду із зазначеним позовом син ОСОБА_6 зареєстрований з батьком і не проживає з матір`ю з 18.02.2024 року; донька ОСОБА_5 зареєстрована та проживала з Позивачем до листопада 2024 та з травня 2025 року до 12.09.2025 року, а відповідачка не проживає в квартирі позивача з листопада 2023 року, тому вважає, що борг по аліментам на утримання доньки ОСОБА_5 має бути скасований за цей період; щодо боргу по аліментам на утримання сина ОСОБА_7 , то вважає, що оскільки син припинив проживати з відповідачкою з 18.02.2024 року тому борг по аліментам на його утримання має бути скасований за період з 18.02.2024 року до 18.11.2024 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити, а також зазначив, що він з 27.02.2022 року мобілізований до ЗСУ у зв`язку з чим проходить військову службу та проживає при військовій частині в Чернігівській області.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Співак В.А. позов ОСОБА_1 підтримала та просила його задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Кузьменко А.В., позов не визнали, з підстав наведених у відзиві, та просили відмовити у його задоволенні.

В судове засідання представник 3-ї особи органу опіки та піклування Покровської районної в місті Кривому Розі ради, не з`явилася, в своїй заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, та ухвалити рішення із врахуванням наданого у відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України висновку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що вона є матір`ю Відповідачки, у зв`язку з чим допомагає їй у догляді за дітьми, які інколи залишаються проживати з нею, та в цей період донька надає їй кошти на утримання дітей. Позивач ніколи не надавав їй коштів на утримання дітей, але декілька разів брав сина ОСОБА_7 , коли той проживав з нею, та ввечері приводив дитину назад; та коли знаходився у відпустці місяць проживав в селі у своїй матері, але сина ОСОБА_7 в цей період не забирав. З лютого по листопад 2024 року онук ОСОБА_6 проживав з нею, оскільки її донька переїхала до м. Києва, де шукала роботу та житло щоб забрати дитину. Старшій онуці ОСОБА_5 в цьому році виповниться 18 років, та вона на канікулах сама проживала в квартирі батька, при цьому кошти на проживання їй надавала матір.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, її представника, свідка ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16), зазначена квартира на праві власності належить Позивачу (а.с.10). З 27.04.2007 року ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.17), який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2024 року (а.с.22). Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій 12.09.2025 року виповнилось 18 років, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13-14). З 27.02.2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 (Чернігівська область) (а.с.128).

21.12.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/9868/23 видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с18).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.12.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до Акту, наданого Позивачем, та складеного 06.10.2025 року мешканцями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , засвідченого головою ОСББ «Калантая 14», неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.12.2015 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі батька ОСОБА_1 до листопада 2024 року та з травня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати ОСОБА_2 з листопада 2023 року в квартирі не проживає.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

11.03.2024 року спеціалістами Служби у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області на підставі звернення ОСОБА_1 , складено Акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до якого в будинку створені належні умови для проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до наданих пояснень неповнолітній проживав разом з матір`ю в м. Кривий Ріг, а 18.02.2024 року матір залишила неповнолітнього сина бабусі та поїхала. Бабуся неповнолітнього за станом здоров`я не може здійснювати догляд за неповнолітньою дитиною. Батько неповнолітнього є військовослужбовцем та на теперішній час перебуває у відпустці Зі слів неповнолітнього відомо, що він не хоче повертатися до мати, оскільки її співмешканець застосовує до нього насильницькі дії (а.с.9).

Відповідно до Акту, наданого Позивачем, та складеного 20.03.2024 року спеціалістами Менської міської ради Чернігівської області, за заявою ОСОБА_9 (сестра позивача) від 18.03.2024 року, відповідно до якої за результатами проведеного обстеження умов її проживання в будинку АДРЕСА_2 , на момент обстеження 20.03.2024 року встановлено, що за вищевказаною адресою не зареєстрований, але проживає неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.68).

Відповідно до Акту, наданого Відповідачкою, та складеного 11.09.2024 року мешканцями квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації з 29.03.2024 року проживає за адресою: АДРЕСА_8 (а.с.52).

Відповідно до платіжних документів, наданих Відповідачем, вона в період часу з 16.05.2025 року по 02.10.2025 року 4 9 разів на місяць перераховувала доньці ОСОБА_5 грошові кошти.

ОСОБА_2 з 05.03.2024 року працює водієм тролейбусу в Тролейбусному депо № 3 КП «Київтранс» (а.с.53), якою 01.10.2024 року орендовано трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_9 (а.с.86); відповідно до довідки від 18.11.2024 року неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до 1-В класу середньої загальноосвітньої школи № 69 м. Києва (а.с.97).

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом від 21.12.2023 року № 212/9868/23 у ВП № 73907822, боржник ОСОБА_1 станом на 01.12.2024 року не має заборгованості зі сплати аліментів (а.с.102).

16.10.2024 року виконавчим комітетом Покровської районної в місті ради затверджено висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, відповідно до якого, орган опіки та піклування вважав за доцільне залишити розв`язання спору на розсуд суду, посилаючись на недостатність даних для прийняття обґрунтованого рішення (а.с.73,74). Під час підготовки зазначеного висновку спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради було складено Акт від 21.02.2025 про обстеження умов проживання, відповідно до якого, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів сусідів, тривалий час ніхто не проживає (а.с.115); 20.02.2025 року складено Акт обстеження умов проживання, відповідно до якого, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_8 (за місцем проживання батьків Відповідачки), яким встановлено, що неповнолітні діти в зазначеній квартирі не проживають (а.с.116).

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України).

Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що після видачі судом 21.12.2023 року судового наказу про стягнення аліментів з Позивача на користь Відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей, суттєво не змінились обставини щодо наявності саме у матері дітей права на отримання аліментів з батька дітей на їх утримання, оскільки саме Відповідач проживає разом з дітьми та бере більш активну участь у її вихованні, натомість Позивач з 27.02.2022 року призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 (Чернігівська область) та проживає при військовій частині, що унеможливлює його активну участь у вихованні дітей.

При цьому доводи Позивача про те, що старша донька ОСОБА_5 зареєстрована та проживала до листопада 2024 та з травня 2025 року до 12.09.2025 року у належній йому на праві власності квартирі за відсутності Відповідачки, що на переконання Позивача є підставою для скасований за цей період боргу по аліментам на її утримання, суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 160 СК України донька сторін ОСОБА_5 після досягнення чотирнадцяти років, має право самостійно визначати місце проживання, при цьому зазначена обставина не позбавляє батьків обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження неналежного використання Відповідачкою аліментів, які сплачувались Позивачем на утримання доньки; та те що станом на 01.12.2024 року Позивач не має заборгованості зі сплати аліментів; ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 досягла повноліття, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 445 ЦПК України, відповідно до яких у справах про стягнення аліментів, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача, тобто позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів Позивача про те, що син ОСОБА_6 зареєстрований з батьком і не проживав з матір`ю з 18.02.2024 до 18.11.2024, що на переконання Позивача є підставою для скасування борг по аліментам на утримання сина за період з 18.02.2024 року до 18.11.2024 року, то суд визнає зазначені доводи такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено судом, в період часу з 18.02.2024 року до 29.03.2024 року (1 місяць 11 днів) неповнолітній ОСОБА_11 тимчасово проживав у матері та сестри Позивача, а з 29.03.2024 по 18.11.2024 року тимчасово проживав у матері Відповідачки, згідно пояснень якої вона у такий спосіб надавала Відповідачці допомогу в утриманні неповнолітньої дитини, а Відповідачка, в свою чергу надавала їй грошові кошти на утримання дитини.

Разом з цим, наведені обставини не позбавляють Позивача його обов`язку по утриманню неповнолітнього сина в зазначений період часу.

За таких підстав, враховуючи також, що станом на 01.12.2024 року Позивач не має заборгованості зі сплати аліментів, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 445 ЦПК України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування боргу по аліментам на утримання сина за період з 18.02.2024 року до 18.11.2024 року задоволенню не підлягають, враховуючи також ту обставину, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження неналежного використання Відповідачкою аліментів, які сплачувались Позивачем на утримання сина.

При цьому обставини, наведені у Акті від 11.03.2024 року складеному спеціалістами Служби у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області на підставі звернення ОСОБА_1 , відповідно до якого зі слів неповнолітнього ОСОБА_12 відомо, що він не хоче повертатися до мати, оскільки її співмешканець застосовує до нього насильницькі дії, суд до уваги не приймає, оскільки наведені обставини не підтверджуються належними доказами.

Отже позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 18, 76 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 19.12.2025 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна