Справа № 624/865/25
№ провадження 2/624/460/25
18 грудня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кегичівка, Красноградського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді розписки від 19.11.2001 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про отримання коштів у сумі 6875.00 гривень; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , є власниками житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . 19 листопада 2001 року між позивачем та відповідачами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу належного їм на праві приватної власності житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони мали намір змінити своє постійне місце проживання. Позивач та ОСОБА_2 , яка є матір`ю інших співвласників житлового будинку, досягли згоди щодо усіх істотних умов попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку у вигляді розписки, в тому числі і суми продажу житлового будинку, і в присутності свідків позивач передав ОСОБА_2 за фактично проданий нею житловий будинок кошти в сумі 6875.00 гривень. Зважаючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є співвласниками житлового будинку, станом на 19.11.2001 були неповнолітніми, тому позивач та їх мати ОСОБА_2 досягли згоди щодо подальшого нотаріального посвідчення укладеного між нами договору купівлі-продажу належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку після досягнення найменшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто, після 27.01.2008. ОСОБА_2 розпочала у 2009 році здійснювати підготовку документів для нотаріального посвідчення укладеного 19 листопада 2001 року між позивачем та відповідачами договору купівлі-продажу належного їм на праві приватної власності житлового будинку, надала позивачу відповідно копії паспортів відповідачів, оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 17.05.1994 із внесеними 25.12.2009 змінами, оригінал Технічного паспорта на житловий будинок. Декілька разів позивач та відповідачі домовлялись про дату нотаріального посвідчення укладеного між нами 19 листопада 2001 року договору купівлі-продажу належного їм на праві приватної власності житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, але відповідачі ухилялись від його нотаріального посвідчення і змінили своє місце проживання. 19.11.2001 відбулось фактичне укладення і виконання між сторонами правочину у формі купівлі-продажу належного їм на праві приватної власності житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме - передача позивачу ключів від житлового будинку, правовстановлюючого документа на житловий будинок у вигляді Свідоцтва про право власності від 17.05.1994, технічного паспорта від 24.12.2009, фактичне проживання позивача в спірному будинку з 2001 року, оформлення рахунків по сплаті комунальних послуг за адресою спірного житлового будинку на ім`я позивача, але відповідачі безповоротно ухилились від його нотаріального посвідчення.
Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 16.09.2025 у цій справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 03.11.2025 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з`явились.
Позивач подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: визнання права.
Співвласник будинку ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 28.04.2001 виданого Вовківською сільською радою Кегичівського району Харківської області.
Згідно з розпискою від 19.11.2001 ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримала кошти в розмірі 6875 гривень від ОСОБА_1 за проданий йому будинок в с. Вовківка Кегичівського району. Розписка підписана ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .
Відповідно до копій довідок Вовківського старостинського округу Кегичівської селищної ради від 03.03.2025 №69, 70, 71 житловий будинок, який належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 знаходиться в АДРЕСА_1 та присвоєно номер 10. ОСОБА_1 дійсно фактично проживає в цьому житловому будинку з 2001 року. Зареєстрованих осіб в будинку немає.
Згідно з копією рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу державної реєстрації Берестинської міської ради Харківської області Билим І.О. від 28.03.2025 №78078540 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій щодо державної реєстрації прав на житловий будинок, оскільки він не є власником житлового будинку. Згідно зі свідоцтвом на право власності на житло від 17.05.1994 власниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
Відповідно до копії заяви приєднання до індивідуального договору про надання послуг з центрального водопостачання та центрального водовідведення, копії відомості про забезпечення побутового споживача електроенергією, послуги за адресою АДРЕСА_1 надаються споживачу ОСОБА_1 .
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 657 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Згідно з ст. 655 ЦК України істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна.
Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за житловий будинок, а ОСОБА_2 передала позивачу документи на будинок та передала будинок у фактичне користування позивача. Відповідачі цим будинком не користуються, не зареєстровані в ньому та не проживають, з 2001 року в ньому фактично проживає позивач ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Згідно зі ст. 219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Відповідно до ст. 221 ЦК України, правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном. Правочин вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. У разі відсутності схвалення правочину він є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він вчинений на користь малолітньої особи.
Згідно зі ст. 222 ЦК України, правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.
Відповідно до ст. 224 ЦК України, правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.
Згідно зі ст. 71 ЦК України, опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від прав на майно підопічного, у тому числі речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації; 2) видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; 3) вчиняти правочини щодо: об`єкта житлової нерухомості та/або земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, власником або користувачем яких є підопічний; відчуження (у тому числі шляхом міни або внесення (передачі) до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу), поділу, виділу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, іншого цінного майна, зокрема транспортних засобів, власником якого є підопічний. Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.
Відповідно до п.п. 12, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом.
З підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.
У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що сторонами були виконані усі істотні умови договору. До цього часу жодним з відповідачів, співвласників будинку, в тому числі, які на час вчинення правочину не досягли повноліття, не заявлено вимогу про недійсність вчиненого правочину щодо продажу будинку. Отже майно позивачем було придбано правомірно. Вчинивши правочин співвласники від вчинення дій передбачених законом щодо нотаріального посвідчення договору ухилилися.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на об`єкт нерухомості обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Про розподіл судових витрат сторонами не заявлено.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76-82, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді розписки від 19.11.2001 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про отримання коштів у сумі 6875.00 гривень дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця к/с Орловський, Сирдар`їнського району, Сирдар`їнської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий 28.11.2001 Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Сайрамського району, Чимкентської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 04.09.1997 Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Плодовиноградне, Кіровського району, Чимкентської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Більшовик, Кіровського району, Чимкентської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_6 виданий Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області 13.04.2007, ІПН НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка Гагарін, Мирзагульського району, Джизакської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_8 виданий 30.01.2002 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Джамбульськ, Кіровського району, Чимкентської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_10 виданий Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області 05.12.2003, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя Т.В. Богачова