ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7646/25 Справа № 185/9013/24 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді : Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпріапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повалій О. В. на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування посилався на те, що він працював у відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах і отримав професійне захворювання. Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» від 05.04.2023 року про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3, ОСОБА_1 був встановлений основний діагноз: пневмоконіоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії.

Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці після отримання 11.05.2023 року повідомлення за формою П-3 від 05.04.2023 року відносно ОСОБА_1 не було утворено протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) та розслідування не проводилося. Неможливість створення комісії була обумовлена відсутністю своєчасного надсилання інформації щодо членів комісії від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а також ігнорування листів Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про надання інформації з боку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про членів комісії, які будуть приймати участь у розслідуванні, що унеможливило Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби виконати належним чином пункт 105 Порядку в частині утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у позивача, та, як наслідок, складення комісією акту за формою П-4 відносно ОСОБА_1 .

Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворюваннян у працівника, тому строк дії повідомлення про профзахворювання у ОСОБА_1 (строк повідомлення діяв з 05.04.2023 року до 05.10.2023 року) до утворення комісії з розслідування професійного захворювання у ОСОБА_1 сплинув, що робить неможливим створення комісії та проведення комісією розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, чим порушуються права позивача.

Просив визнати незаконною бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо не надання інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посади представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування (що передбачено п. 105 Порядку № 337), та Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо не проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у ОСОБА_1 та зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 , та за його результатами видати Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконною бездіяльності відмовлено.

Провадження в частині позовних вимог до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд цих позовних вимог належить до юрисдикції адміністративного суду.

В апеляційній скарзі представник Писаренка О. М. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що неможливість створення комісії була обумовлена відсутністю своєчасного надсилання інформації від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про членів комісії, а також ігнорування листів Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про надання інформації з боку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про членів комісії, які будуть приймати участь у розслідуванні, що унеможливило Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби виконати належним чином пункт 105 Порядку в частині утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) у позивача, та, як наслідок, складення комісією акту за формою П-4 відносно ОСОБА_1 ..

Проте, утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання на виробництві не може бути поставлено виключно в залежність від виконання роботодавцем покладених на нього законодавством обов`язків. Територіальне управління Державної служби з питань праці не позбавлено права включення до складу комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання замість представника роботодавця представника місцевої адміністрації. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Судом першої інстанції було встановлено, що для утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання у ОСОБА_1 , ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не була своєчасно подана інформація до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо посадових осіб, які, як члени комісії, повинні бути включені до складу комісії з цього розслідування, тобто було доведено бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Не надання роботодавцем кандидатури члена комісії з проведення розслідування призвело до порушення гарантованих Конституцією України прав позивача на соціальний захист, а також на повне відшкодування шкоди.

Разом з тим, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці фактично поставило утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання на виробництві в залежність від виконання роботодавцем покладених на нього законодавством обов`язків. Враховуючи наявність у Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вихідних медичних даних, даних про умови праці (інформаційної довідки про умови праці робітника при підозрі в нього професійного захворювання), а також при наявності дискреційних повноважень (п.п. 50 та 54 п. 4 Положення №96 щодо видання обов`язкових до виконання приписів), які надають даному органу можливість діяти за власним розсудом в межах закону, в діях Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вбачається безумовна бездіяльність щодо використання всіх правових механізмів та можливостей для утворення відповідної комісії та розслідування причин виникнення професійного захворювання позивача.

При цьому, бездіяльність Держпраці не може бути виправдана бездіяльністю ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», який проігнорував і не виконав вимоги п. 105 Порядку №337 щодо надання ним як роботодавцем інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування.

Суд першої інстанції фактично встановив обставини, які свідчать про безумовну бездіяльність відповідачів, бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо ненадання представника для участі у комісії та бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо використання всіх правових механізмів та можливостей для утворення відповідної комісії і розслідування причин виникнення професійного захворювання позивача, що порушує гарантовані Конституцією України права позивача на соціальний захист.

В даному випадку порушення цивільного права позивача підлягає судовому захисту у спосіб, хоча і чітко не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вищезазначена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 жовтня 2020 року по справі № 235/540/18, у якій Верховний Суд зазначив про те, що враховуючи наявність, серед іншого, у Головного управління Держпраці у Донецькій області медичного висновку центральної лікарської експертної комісії про наявність професійного захворювання, довідки про умови праці робітника при підозрі в нього професійного захворювання, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про неправомірну бездіяльність Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо використання повноважень з утворення відповідної комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача, а також про наявність правових підстав для зобов`язання Головного управління Держпраці у Донецькій області провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 та за його результатами видати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

При цьому розгляд даної справи відбувався у рамках цивільного судочинства. За таких обставин, вважаємо, що провадження у справі № 185/9013/24 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці не підлягало закриттю, позовні вимоги підлягали задоволенню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку судових повісток представнику апелянта в Електронному суді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Державна політика в галузі охорони праці відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» базується, зокрема, на таких принципах: пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань; встановлення єдиних вимог з охорони праці для всіх підприємств та суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Згідно з підпунктами 13, 50, 54 пункту 4 зазначеного Положення Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків; видає в установленому порядку роботодавцям, суб`єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов`язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці (пункт 1 Положення), яке, зокрема, проводить розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь; видає в установленому порядку роботодавцям, суб`єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов`язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про такі правопорушення і накладає адміністративні стягнення; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці (підпунктами 27, 46, 47, 48, 50 пункту 4 Положення).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював у структурному підрозділі ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді гірничого майстра та отримав професійне захворювання.

Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» від 05.04.2023 року про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (додаток 19 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, далі Порядок № 337), ОСОБА_1 був встановлений основний діагноз пневмоконіоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група «А», фаза нестійкої ремісії. ЛН першого ступеня; деформуючий артроз ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючий артроз колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня); двобічна хронічна нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Захворювання професійні від 05.05.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2023 року за вхідним № 2857 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» отримало вищезазначене повідомлення, а 11.05.2023 року - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Проте, для утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання у ОСОБА_1 , ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля не була своєчасно подана інформація до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо посадових осіб, які, як члени комісії, повинні бути включені до складу комісії з цього розслідування, про що свідчать листи Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 24.07.2023 року № ПС/1/16265-23, від 09.08.2023 року № ПС/3.1/17449-23, від 10.10.2023 року № ПС/1/21176-23, направлені до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля про надання зазначеної інформації.

На виконання припису Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ПС/ДН/45278/0080/П/ОП від 27.12.2023 року про усунення порушення законодавства у сфері охорони праці (не надання ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 стосовно ОСОБА_1 посадових осіб, представників підприємства, яких необхідно включити до складу комісіі з розслідування), ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 09.11.2023 року за вих. № 13/3213 була направлена інформація щодо участі представників підприємства в роботі комісії з рослідування професійних захворювань стосовно ОСОБА_1 ..

Відповідно до пункту 101 Порядку № 337 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 спеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я.

Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника.

У разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння).

Відповідно до пунтку 105 Правил після отримання повідомлення за формою П-3 керівник територіального органу Держпраці утворює протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представники територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства (установи, організації), де працює хворий, або за місцем його проживання (якщо він не працює), роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), вищого органу профспілки, територіального органу Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також у разі потреби представники інших органів.

Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання

повідомлення за формою П-3 повинні надати територіальному органові Держпраці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування.

Згідно пункту 107 Правил розслідування випадку хронічного професійного захворювання проводиться протягом 10 робочих днів після утворення комісії з розслідування. Якщо з об`єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, він може бути продовжений керівником територіального органу Держпраці, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування.

Відповідно до пункту 117 Правил за результатами розслідування комісія складає акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 21. Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини та причини виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), заходи щодо запобігання розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства.

Пунктом 118 Правил передбачено, що акт підписується головою та всіма членами комісії з розслідування. У разі незгоди із змістом акта член комісії з розслідування підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово, підписує та додає до акта як його невід`ємну частину.

Акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, протягом доби затверджується керівником територіального органу Держпраці та завіряється печаткою.

Встанволено, що повідомлення про професійне захворювання ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшло 10.05.2023 року. Інформація до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо посадових осіб, які, як члени комісії, повинні бути включені до складу комісії з цього розслідування, направлена лише 09.11.2023 року. Ненадання протягом п`яти місяцівз моменту одержання повідомлення за формою П-3 територіальному органові Держпраці письмової інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування, в той час як підприємство зобов`язано це зробити протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3, є протиправною бездіяльністю з його боку.

Повідомлення про професійне захворювання ОСОБА_1 надійшло до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 11.05.2023 року. Із зазначеного часу комісія з розслідування причини виникнення професійного захворювання не утворена, розслідування даного випадку не проведено. Таким чином строк дії повідомлення за формою П-3, який становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворюваннян у працівника, про профзахворювання у ОСОБА_1 до утворення комісії з розслідування професійного захворювання сплинув.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Перевіряючи правомірність дій відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо неможливості провести розслідування причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 через неможливість утворити комісію, оскільки підприємство ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» тривалий час не надавало кандидатури свого представника для створення комісії з розслідування, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві обов`язок утворити протягом трьох робочих днів комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та скласти акт розслідування хронічного захворювання лежить безпосередньо на комісії з розслідування, яку керівник територіального органу Держпраці повинен утворити протягом трьох робочих днів.

Тривале зволікання розслідування професійного захворювання у Писаренка О.М. , не видання наказу про створення комісії з розслідування, та не вчинення жодних дій для виконання покладених на Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці обов`язків, свідчать про його бездіяльність, яка доведена позивачем в суді.

Таким чином, враховуючи вищенаведене і встановлені судом фактичні обставини справи, а саме наявність у Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці вихідних медичних даних (медичного висновку центральної лікарської-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання), даних про умови праці, а також при наявності зазначених вище дискреційних повноважень, які надають даному органу можливість діяти за власним розсудом, в межах закону та наданих йому повноважень, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними), свідчать про безумовну бездіяльність відповідача щодо використання всіх правових механізмів та можливостей для утворення відповідної комісії та розслідування причин виникнення професійного захворювання позивача.

Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема, наявність у Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці медичного висновку центральної лікарської-експертної комісії про наявність професійного захворювання, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці допустило неправомірну бездіяльність щодо використання повноважень з утворення відповідної комісії з розслідування причин виникнення професійного захворювання у позивача, а також про наявність правових підстав для зобов`язання Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці створити комісію для проведення розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 та за його результатами видати акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 235/540/18,провадження № 61-4243св19.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

Колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність відповідача порушує гарантовані Конституцією України права позивача на соціальний захист.

Колегія також наголошує, що право на справедливий суд гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однією зі складових даного права, як це визначив в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, є принцип правової визначеності. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового положення людини шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип правової визначеності є різновидом загальних принципів права. Він знаходить своє відображення у джерелах права ЄС і застосовується у практиці ЄСПЛ, є спільним для правопорядків держав членів ЄС і набуває поширення у праві України. Порівняльний аналіз змісту принципу правової визначеності в європейському і національному праві сприятиме кращому розумінню його сутності й призначення у правовому регулюванні, а з`ясування вимог, які випливають з цього принципу, пошуку більш ефективних способів адаптації законодавства України до принципів права.

Також колегія зазначає, що Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не виконало вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, фактично пославшись на невиконання вимог даного Порядку підприємством ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що не надання роботодавцем кандидатури члена комісії з проведення розслідування не може бути підставою для відмови особі у реалізації гарантованих Конституцією України прав на соціальний захист, а також на повне відшкодування шкоди.

Посилання на неможливість Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці створити комісію для розслідування випадку професійного захворювання, через неможливість утворити комісію з розслідування, через не направлення роботодавцем свого представника, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з у рахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Щодо закриття провадження в частині позовних вимог до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії слід зазначити наступне.

Аналіз змісту статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір. Так правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/5553/17 .

В даному випадку спір має приватноправовий характер, і відповідачі є суб`єктами приватних правовідносин. А тому висновок суду першої інстанції щодо закриття провадження в частині позовних вимог до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,так як спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, є помилковим.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального та процесуального права, то є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції ,то є підстави для розподілу судових витрат.

Позивачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 2960,88 грн., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Повалій О. В. задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо не надання інформації про прізвище, ім`я, по батькові та посади представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 .

Зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надати інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника, якого пропонується включити до складу комісії з розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 .

Визнати незаконною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо відмови у розслідуванні професійного захворювання ОСОБА_1 .

Зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці утворити комісію для проведення розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 та за його результатами видати Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» судовий збір, сплачений ним при поданні апеляційної скарги, в сумі по 1480,44 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.

Судді: