ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Чернівці Справа № 713/3018/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Паучек І.І.,

позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Кибича І.А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначала, що в проваджені суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Заявник стверджує, що ОСОБА_1 подаючи первісний позов про поділ майна подружжя ОСОБА_1 , уникаючи поділу всього майна, зазначив тільки те, яке зареєстровано.

Зазначає, що за час перебування їх у шлюбі ними набуто транспортні засоби, сільськогосподарську техніку та інше цінне майно.

З урахуванням наведеного просила забезпечити свій зустрічний позов про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на майно, а саме: на житловий будинок «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами: гаражем «Б», господарською будівлею «В», вигрібною ямою «В.я.», огорожею «№l» (загальна площа 110 кв.м., житлова площа 52,5 кв.м.), який розташований у АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №:02:002:0372, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_2 , а також заборонити відчуження, розпорядження або знищення спірного рухомого майна, а саме: автомобіля марки Volkswagen, НОМЕР_1 , придбано 20.07.2021 року; автомобіля марки «Нива», ВАЗ-2121, НОМЕР_2 ; колісного транспортного засобу (трактора) МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 ; вантажного автомобіля-самоскида - марка/модель: (SAZ) CA3-3502, VIN НОМЕР_4 , тип С2, державний реєстраційний номер: НОМЕР_5 , рік випуску 1981; комбайну DОMINATOR-88s, зеленого кольору; сільгосптехніка - тюкопрес; фреза для трактора; розрихлювача землі для трактора; сівалки для трактора прямого посіву; плугів для трактора трьохкорпусові; оприскувача для полів для трактора; сушарки для зерна; косарки для трактора; мийки для автомобіля високого тиску; компресору повітряного, поршневого типу з прямим приводом від електродвигуна; болгарки PGA 20, яка придбана 13.06.2023 року; гайковерту акумуляторного ProCraft PWA50; фрезеру електричного РОВ 1700 POB2400 ProCraft; «Лінійно-інтерактивний ІБП (UPS)», марки GRESSO, тобто джерела безперебійного живлення; стартерної акамуляторної батареї «BOSCH 74 Ah»; зарядного пристрою для автомобільних акумуляторів марки «IMITEG Werkz», модель DHP-50; PRO-CRAFT PA12Li/ НОМЕР_6 /PA18BL/PA20BL/PA12DFR/PA18DFR - серія акумуляторних дрилів-шурупокрутів, які працюють від літій-іонних батарей (Li-ion); системи паралельного водіння та вимірювання полів GeoTrack/Geometer, українського виробництва. Вказані пристрої застосовуються у сільському господарстві для точного ведення техніки по GPS і контролю за обробкою земель; Bedienungsanweisung/Instructions for use) до електричного паяльника (Lotkolben) марки KERBL, модель №17450; зварювальний апарат EDON серії MIG - моделей MIG-150, MIG-180, MIG-280, MIG- 308; вологоміру зерна WALCOM MD-7825G, разом із видатковою накладною від постачальника ПП «БРОМ» (м.Київ); свинцево-кислотної стартерної акумуляторної батареї марки MAXION, виданої компанією АКВ CENTER, придбана 07.07.2021 року; мобільної зерноочисної машини темно сірого кольору.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

житловий будинок «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами: гаражем «Б», господарською будівлею «В», вигрібною ямою «В.я.», огорожею «№l» (загальна площа 110 кв.м., житлова площа 52,5 кв.м.), який розташований у АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_1 , та будь-яким іншим особам розпоряджатись нерухомим майном, а саме вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна;

земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0372, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_1 , та будь-яким іншим особам розпоряджатись нерухомим майном, а саме вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна.

Зобов`язано ОСОБА_1 до моменту набрання законної сили рішенням суду не чинити жодних дій, спрямованих на відчуження, розпорядження або знищення спірного рухомого майна, а саме: автомобіля марки Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_1 , придбаного 20.07.2021 року; автомобіля марки «Нива» - ВАЗ 2121, д.р.н. НОМЕР_2 ; колісного транспортного засобу (трактора) МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 ; грузового автомобіля - самоскиду, марка/модель: (SAZ) CA3-3502, VIN НОМЕР_4 , тип С2, д.р.н. НОМЕР_5 , рік випуску 1981; комбайну DОMINATOR 88s, зеленого кольору; сільгосптехніки: тюкопресу; фрези для трактора; розрихлювача землі для трактора; сівалки для трактора прямого посіву; плугу для трактора трьохкорпусові; оприскувача для полів для трактора; сушарки для зерна; косарки для трактора; мийки для автомобіля високого тиску; компресору повітряного, поршневого типу з прямим приводом від електродвигуна; болгарки PGA 20, придбаної 13.06.2023 року; гайковерту акумуляторного ProCraft PWA50; фрезеру електричного РОВ 1700 POB2400 ProCraft; «Лінійно-інтерактивний ІБП (UPS)» марки GRESSO, тобто джерела безперебійного живлення; стартерної акамуляторної батареї BOSCH 74 Ah; зарядного пристрою для автомобільних акумуляторів марки IMITEG Werkz, модель DHP-50; PRO-CRAFT PA12Li/ НОМЕР_6 /PA18BL/PA20BL/PA12DFR/PA18DFR - серії акумуляторних дрилів-шурупокрутів, які працюють від літій-іонних батарей (Li-ion); системи паралельного водіння та вимірювання полів GeoTrack/Geometer, українського виробництва. Такі пристрої застосовуються у сільському господарстві для точного ведення техніки по GPS і контролю за обробкою земель; Bedienungsanweisung/Instructions for use) до електричного паяльника (Lotkolben) марки KERBL, модель №17450; зварювального апарату EDON серії MIG моделей MIG-150, MIG-180, MIG-280, MIG-308; вологоміру зерна WALCOM MD-7825G, разом із видатковою накладною від постачальника ПП «БРОМ» (м.Київ); свинцево-кислотної стартерної акумуляторної батареї марки MAXION, виданої компанією АКВ CENTER, придбана 07.07.2021 року; мобільної зерноочисної машина темно сірого кольору.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , оскаржив її, подавши апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вказує, що накладаючи арешт на рухомі речі суд обмежується лише переліченням цих речей, але при цьому, ні позивач за зустрічним позовом, ні суд жодним чином не зазначають, на підставі яких допустимих, належних, достовірних доказів слідує, що рухомі речі, перелічені в заяві про забезпечення зустрічного позову, а відтак і в самій ухвалі взагалі фізично існують станом на дату її постановлення, як і їх перебування у відповідача за зустрічним позовом.

Стверджує, що є незрозумілим наведені в переліку PRO-CRAFT PA12Li/PA18Li/PA18BL/PA20BL/PA12DFR/PA18DFR, серія акумуляторних дрилів-шурупокрутів, які працюють від літій-іонних батарей (Li-ion), як і зварювальний апарат EDON серії MIG - моделей MIG-150, MIG-180, MIG-280, MIG-308, - це одна річ чи декілька речей, за які має відповідати апелянт,

Звертає увагу суду й на те, що позивач за зустрічним позовом надав до матеріалів справи фотосвітлини, зроблені невідомо ким і де щодо майна сільгосптехніки: тюкопрес; фреза для трактора; розрихлювач землі для трактора; сівалка для трактора прямого посіву; плуги для трактора трьох корпусові; оприскувач для полів для трактора; сушарка для зерна; косарка для трактора; мобільна зерноочисна машина темно сірого кольору, без доказів належності спірного майна сторонам у справі і його місцезнаходження, часу його придбання, тощо.

Що стосується накладеної заборони: на автомобіль Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_1 , то 15.08.2025 року відбулася перереєстрація т/з на нового власника та і такий не належить відповідачу; автомобіля «Нива» ВАЗ-2121, д.р.н. НОМЕР_2 , колісного транспортного засобу (трактору) МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 та комбайна DОMINATOR 88s, зеленого кольору, то матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо належності зазначеної техніки подружжю або будь-кому з подружжя, а також перебування цієї техніки у користуванні когось з них; вантажного автомобіля - самоскиду марки/моделі: (SAZ) CA3-3502, VIN0596564, тип С2, д.р.н. НОМЕР_5 , рік випуску 1981, то необхідно зазначити, що позивач за зустрічним позовом додала до справи технічний паспорт на зазначений автомобіль на ім`я людини, яка не має відношення до цієї справи, а тому на ОСОБА_1 неправомірно покладати обов`язок щодо не вчинення жодних дій, спрямованих на відчуження, розпорядження або знищення спірного рухомого майна.

Таким чином, ймовірне припущення про існування підстав для відчуження майна на користь третіх осіб не містить жодного доказового підґрунтя, а тому просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить таку залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. До відзиву додано копії полісів ОСЦПВ на автомобіль «Нива» ВАЗ-2121, д.р.н. НОМЕР_2 без належного обґрунтування з приводу не подання таких до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Мотивація ухвали побудована на тому, що враховуючи наявність спору про визнання договору дарування садового будинку та земельної ділянки недійсним, заява про вжиття заходів є обґрунтованою, оскільки невжиття таких може унеможливити в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу поділу майна подружжя. У справі містяться первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с.1-5), та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (а.с.49-59).

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення зустрічного позову (а.с.158-162).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно за частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року справа №623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі №761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі №361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Також, забезпечення позову це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

Вид (спосіб) забезпечення позову в першу чергу повинен узгоджуватися з предметом та підставами позову, а в другу бути співвмірним із заявленими вимогами (і це тільки у разі його доцільності, необхідності та доказовості).

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2023 року у справі №907/268/22.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року у справі №644/1482/22, від 01 травня 2024 року у справі №638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі №201/9686/23 та інших.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, під час використання механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі №201/9686/23.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року в справі №754/5683/22 виснувала, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно, лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить.

У постанові від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що під час задоволення заяви позивача про накладення арешту на нерухоме майно та заборони його відчуження, суди не врахували, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що не належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2024 року в справі №756/19178/21, від 21 квітня 2022 року в справі №755/5300/21 та ін.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2022 року у cправі №908/2382/21 зазначено, що «за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам».

У справі, яка переглядається, ОСОБА_2 , подаючи заяву про забезпечення зустрічного позову, крім накладення арешту на спірне нерухоме майно, просила заборонити дії з відчуження, розпорядження чи знищення рухомого майна, серед якого були транспортні засоби, сільгосптехніка, ручний побутовий електроінструмент (гайковерт, болгарка, зварювальний апарат, тощо).

Виходячи з системного тлумачення положень, що регулюють питання забезпечення позову, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (за зустрічним позовом) до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, витрат та спонукатиме позивача до ініціювання нових судових спорів.

Щодо нерухомого майна (житлового будинку АДРЕСА_3 , земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :02:002:0372, що розташована по АДРЕСА_1 ) суд апеляційної інстанції вказує, що апеляційна скарга доводів незаконності вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на зазначене майно не містить.

Відносно вологоміру зерна WALCOM MD-7825G, то придбання вказаного приладу підтверджено копією видаткової накладної від постачальника ПП «БРОМ» (м.Київ) №1885 від 18.08.2015 року на ім`я ОСОБА_4 (а.с.131), апелянтом зазначене не спростовано, таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо заборони вчиняти дії щодо відчуження, розпорядження чи знищення вказаного приладу.

Стосовно транспортних засобів: марки Volkswagen, д.р.н. НОМЕР_1 , придбаного 20.07.2021 року; автомобіля марки «Нива» - ВАЗ 2121, д.р.н. НОМЕР_2 ; колісного транспортного засобу (трактора) МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 ; вантажного автомобіля - самоскиду, марка/модель: (SAZ) CA3-3502, VIN НОМЕР_4 , тип С2, д.р.н. НОМЕР_5 , рік випуску 1981; комбайну DОMINATOR 88s, зеленого кольору, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичних обставинах, яким надав неналежної правової оцінки, неправильно застосовав норми процесуального права, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів щодо належності всіх наведених транспортних засобів ОСОБА_1 .

Так, на усунення недоліків суду першої інстанції апеляційним судом отримано відповідь №2115913 від 11.12.2025 року з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності ТЗ у власності ОСОБА_1 , згідно якої 20.07.2021 року лише Volkswagen Transporter, д.р.н. НОМЕР_1 зареєстровано за ним, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вказаного транспортного засобу.

Відомостей про належність транспортного засобу марки «Нива» - ВАЗ 2121, д.р.н. НОМЕР_2 , будь-кому з учасників матеріали справи не містять, як і відомостей стосовно комбайну DОMINATOR 88s, зеленого кольору та КТЗ трактора МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 .

Крім цього, вантажний автомобіль - самоскид марки: (SAZ) CA3-3502, VIN НОМЕР_4 , тип С2, д.р.н. НОМЕР_5 згідно копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_7 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 (а.с.102).

Аналогічно наведеному вище майну, відсутні відомості щодо наявності, належності чи можливого придбання сторонами у спорі сільгосптехніки: тюкопресу; фрези для трактора; розрихлювача землі для трактора; сівалки для трактора прямого посіву; плугу для трактора трьохкорпусові; оприскувача для полів для трактора; сушарки для зерна; косарки для трактора; мийки для автомобіля високого тиску; компресору повітряного, поршневого типу з прямим приводом від електродвигуна; болгарки PGA 20, придбаної 13.06.2023 року; гайковерту акумуляторного ProCraft PWA50; фрезеру електричного РОВ 1700 POB2400 ProCraft; «Лінійно-інтерактивний ІБП (UPS)» марки GRESSO, тобто джерела безперебійного живлення; стартерної акамуляторної батареї BOSCH 74 Ah; зарядного пристрою для автомобільних акумуляторів марки IMITEG Werkz, модель DHP-50; PRO-CRAFT PA12Li/ НОМЕР_6 /PA18BL/PA20BL/PA12DFR/PA18DFR - серії акумуляторних дрилів-шурупокрутів, які працюють від літій-іонних батарей (Li-ion); системи паралельного водіння та вимірювання полів GeoTrack/Geometer, українського виробництва, що застосовуються у сільському господарстві для точного ведення техніки по GPS і контролю за обробкою земель; Bedienungsanweisung/Instructions for use) до електричного паяльника (Lotkolben) марки KERBL, модель №17450; зварювального апарату EDON серії MIG - моделей MIG-150, MIG-180, MIG-280, MIG-308; свинцево-кислотної стартерної акумуляторної батареї марки MAXION, виданої компанією АКВ CENTER; мобільної зерноочисної машина темно сірого кольору, оскільки надані письмові докази у вигляді фотографій не є тими доказами, які посвідчують право володіння, користування чи розпорядження певним майном, як і гарантійні талони, інструкції з експлуатації на а.с.118-130, оскільки такі не містять відомостей про особу покупця, тощо.

Наведене вказує на те, що суд першої інстанції, не переконавшись у належності спірного майна ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , наклав заборону вчинення дій з відчуження, розпорядження або знищення такого, чим поклав індивідуальний та надмірний тягар на відповідача за зустрічним позовом, що свідчить про порушення процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, є істотними і необхідними для забезпечення позову відомості щодо особи відповідача, дані про нього, у тому числі, відомості про належність спірного майна саме відповідачу у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а тому ухвала суду в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити жодних дій, спрямованих на відчуження, розпорядження або знищення спірного рухомого майна, належність якого сторонам у справі не підтверджена, підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви у відповідній частині.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.149, 150, 374, 376, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2025 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити жодних дій, спрямованих на відчуження, розпорядження або знищення спірного рухомого майна:

автомобіля марки «Нива» - ВАЗ 2121, д.р.н. НОМЕР_2 ;

колісного транспортного засобу (трактора) МТЗ 82УК, шасі № НОМЕР_3 ;

грузового автомобіля самоскиду, марка/модель: (SAZ) CA3-3502, VIN НОМЕР_4 , тип С2, д.р.н. НОМЕР_5 , рік випуску 1981;

комбайну DОMINATOR 88s, зеленого кольору;

сільгосптехніки: тюкопресу;

фрези для трактора;

розрихлювача землі для трактора;

сівалки для трактора прямого посіву;

плугу для трактора трьохкорпусового;

оприскувача для полів від трактора;

сушарки для зерна;

косарки для трактора;

мийки для автомобіля високого тиску;

компресору повітряного, поршневого типу з прямим приводом від електродвигуна;

болгарки PGA 20, придбаної 13.06.2023 року;

гайковерту акумуляторного ProCraft PWA50;

фрезеру електричного РОВ 1700 POB2400 ProCraft;

«Лінійно-інтерактивний ІБП (UPS)» марки GRESSO, тобто джерела безперебійного живлення;

стартерної акамуляторної батареї BOSCH 74 Ah;

зарядного пристрою для автомобільних акумуляторів марки IMITEG Werkz, модель DHP-50;

PRO-CRAFT PA12Li/ НОМЕР_6 / PA18BL/ PA20BL/ PA12DFR/ PA18DFR - серії акумуляторних дрилів-шурупокрутів, які працюють від літій-іонних батарей (Li-ion);

системи паралельного водіння та вимірювання полів GeoTrack/Geometer, українського виробництва, що застосовуються у сільському господарстві для точного ведення техніки;

Bedienungsanweisung/Instructions for use) до електричного паяльника (Lotkolben) марки KERBL, модель №17450;

зварювального апарату EDON серії MIG - моделей MIG-150, MIG-180, MIG-280, MIG-308;

свинцево-кислотної стартерної акумуляторної батареї марки MAXION, виданої компанією АКВ CENTER, придбана 07.07.2021 року;

зерноочисної машина темно сірого кольору, -

скасувати та в цій частині ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення зустрічного позову у вказаній частині відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк