Справа № 2-25/2006
УХВАЛА
11 грудня 2025 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Лиходєдова А.В., обґрунтовуючи її тим, що «у судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою. Суддя не знає, що виконавчий лист посилається до Державної виконавчої служби за територіальною ознакою. Суддя відмовляється розглянути заяву про витребування доказів від 27.01.2024 р. і така поведінка судді, заважала виправити помилку, яку скоїв ОСОБА_3 .. Такими діями суддя порушив моє право на виконання рішень суду, гарантованого ст. 124 Конституції України, рівно як і дотримання конституційних принципів, викладених у ст. 3, 22, 55, 68 Основного Закону. Помилка судді Лиходєдова А.В., встановлена державним виконавцем, який повернув виконавчий лист. Я вказую на перевищення влади, службових повноважень, затягнення строку розгляду, його особистий інтерес, на використання його можливостей для задоволення його власних потреб. Потрібно звернути увагу на особисті переконання та поведінку судді і аргумент, що правосуддя не здійснюється в термін «розумного строку розгляду». Довіра до суддів відсутня і саме відвід суддів сприяв би уникненню сумнівів, щодо неупередженості суду».
Ухвалою судді Лиходєдова А.В від 10.12.2025 визнано необґрунтованим заявлений йому відвід та провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання зупинено до вирішення питання про відвід судді.
Згідно з положеннями ч.8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Ознайомившись з заявою про відвід судді Лиходєдова А.В., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Відповідно до частин 1 3, 7, 8, 11 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. суд вражає, що правові підстави для відводу судді, в розумінні ст. 36 ЦПК України, відсутні, оскільки зазначені доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, не свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим та об`єктивним і засновані лише на суб`єктивній думці, що не є підставами для задоволення відводу.
Крім того, в заяві ОСОБА_1 про відвід судді зазначається незгода з процесуальними рішеннями та діями судді Лиходєдова А.В., що також не є підставою для відводу згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України.
Із поданої заяви не можливо зробити висновок про наявність прямої чи побічної заінтересованості судді у результаті розгляду справи, певних його прихильностей стосовно будь-кого з учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Лиходєдова А.В. задоволенню не підлягає.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.33, 36, 40 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя