Справа № 346/3662/25
Провадження № 22-ц/4808/1697/25
Головуючий у 1 інстанції Сольський В. В.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів: Девляшевського В.А.,Максюти І.О.

за участю секретаря - Кузів А.В.

учасники справи

заявник - виконавчий комітет Печеніжинської селищної ради як орган опіки та піклування,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2025 року, ухвалене в складі судді Сольського В.В.,

за заявою виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення опікуна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року Печеніжинська селищна рада як орган опіки та піклування звернулася до суду із вказаною заявою в якій зазначила що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 квітня 2025 року визнано недієздатним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя селища Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. До призначення опікуна ОСОБА_4 здійснення опіки за ним покладено на виконавчий комітет Печеніжинської селищної ради. Близькими родичами недієздатного ОСОБА_4 є його сестра ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_1 .

Заявник зазначив, що згідно висновку структурного підрозділу «Поліклініка КНП «Коломийська ЦРЛ» лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи інвалідності внаслідок психічного розладу № 116/8 від 27 лютого 2024 року ОСОБА_4 є особою з інвалідністю І «А» групи внаслідок психічного розладу з 02 вересня 2011 року, має обмеження життєдіяльності, здатності спілкування, контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_4 проживає спільно із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

З 2008 року недієздатним постійно опікувався його племінник ОСОБА_1 , якому призначено компенсаційну виплату та нараховувався страховий стаж, такий догляд зараховувався до страхового стажу опікуна, що впливає на його пенсійний стаж.

З метою призначення його опікуном недієздатного дядька ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування. Обставин, які б перешкоджали йому виконувати обов`язки опікуна недієздатного ОСОБА_4 не встановлені. Єдина родичка недієздатного сестра ОСОБА_5 , зареєстрована за іншою адресою, є особою пенсійного віку та згідно протоколу ЛКК від 27 травня 2025 року № 85/14 не може здійснювати сторонній догляд за станом здоров`я. Інші родичі у недієздатного ОСОБА_6 відсутні, оскільки батьки померли, він не одружувався, дітей не має, родичів першого ступеня спорідненості також не має.

Рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради від 27 червня 2025 року вирішено направити до Коломийського міськрайонного суду подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над дядьком ОСОБА_4 .

Заявник просив суд призначити ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2025 року у задоволенні заяви виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції у даній справі не наведено достатньо мотивів відмови у задоволенні заяви. З наданих суду доказів вбачається, що він здійснював догляд за ОСОБА_4 ще з 2008 року. Інших родичів у ОСОБА_4 , які б могли здійснювати за ним догляд - немає, оскільки його сестра, ОСОБА_2 є особою пенсійного віку та згідно протоколу ЛКК від 27 травня 2025 року № 85/14 не може здійснювати сторонній догляд за станом здоров`я.

Зазначає, що судом не враховано і ту обставину, що ОСОБА_4 не може контролювати свої дії, може бути агресивним та поводитись небезпечно, враховуючи фізичну перевагу над ОСОБА_2 , може завдати їй шкоди. Наданими суду доказами підтверджено той факт, що заявник є єдиною особою, яка може здійснювати догляд за ОСОБА_4 .

Скаржник посилається на те, що суд безпідставно дійшов висновку, що висновок органу опіки є не обґрунтованим, оскільки орган опіки та піклування не перевірив його військово-облікові документи. Звертає увагу суду на те, що вказаний орган не має повноважень перевіряти та вимагати вказані дані, оскільки відповідних змін до законодавства не вносилось. Саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п.3.3 п.3 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N34/166/131/88. Судом не взято до увагу і особисті приязні взаємини між племінником та недієздатним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення останнього.

Скаржник звертає увагу і на те, розгляд даної справи проводився у одноособовому складі суду, проте розгляд питання про встановлення опіки, призначення, зміну опікуна або звільнення від обов`язків опікуна над недієздатною особою судом першої інстанції здійснюється у складі одного судді і двох присяжних. З огляду на наведене, рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2025 року у справі 346/3662/25 підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу в межахїї доводів.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

В судове засідання представники Печеніжинської селищної ради та ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. На адресу апеляційного суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд виходив з того, що положенням чинного законодавства України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення військовозобов`язаного опікуном над недієздатною фізичною особою, однак, враховуючи всі обставини справи, таке вбачається недоцільним, оскільки ОСОБА_1 , є військовозобов`язаною особою, яка підлягає мобілізації, відповідальним органом статус не перевірено та не враховано можливість виконувати опікунський обов`язок у разі призначення.Орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`ясував можливість здійснення піклування (опіки) іншими особами, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином не мотивував свій висновок про можливість призначення особи опікуном ОСОБА_1 .

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Відповідно до пункту 1 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч.4 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1,3,4,9,10 ч.2 ст. 293 ЦПК України розгляд справ проводиться судом у складі одного судді та двох присяжних.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних. Такий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 15 вересня 2025 року у справі№727/5306/24.

Пунктом 1 ч.3 ст.376 ЦПК України обумовлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Оскільки зазначену справу розглянуто судом у складі судді одноособово без присяжних, оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що розглянуто неповноважним складом суду.

Щодо заяви виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування про призначення опікуна ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 , апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 квітня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя селища Печеніжин визнано недієздатним та до призначення опікуна останньому здійснення опіки покладено на виконавчий комітет Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування. У задоволенні подання органу опіки і піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю першої групи та потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є племінником ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідною сестрою ОСОБА_4 .

Згідно із довідкою про отримання соціальної допомоги Управління соціального захисту населення Коломийської районної державної адміністрації № 1721 від 17.10.2024 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та з 01.09.2024 до 01.03.2025 року йому призначено допомогу догляд за особою з інвалідністю І групи - ОСОБА_4 . Заявником до заяви додано аналогічні довідки від 29.12.2023 року №3118, № 656 від 12.03.2024 року.

Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради № 304 від 02.06.2025 року ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 та до складу його сім`ї входять дядько ОСОБА_4 , 1965 р.н, дружина ОСОБА_8 , 1986 р.н. (зареєстрована с. Марківка Коломийського району). Наведене підтверджується також Витягами з Реєстру територіальної громади № 2024/000739359 та 2023/002359204.

03 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до голови Печеніжинської селищної ради із заявою про можливість призначення його опікуном дядька ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з протоколу ЛКК від 27.05.2025 № 85/3 ОСОБА_1 за станом здоров`я може виконувати функції опікуна та здійснювати догляд.

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.

Рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради від 27 червня 2025 року №84 вирішено направити до Коломийського міськрайонного суду подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над дядьком ОСОБА_4 .

Згідно подання опікунської ради при виконавчому комітеті Печеніжинської селищної ради про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 опікунська рада при виконавчому комітеті Галицької міської ради вважає, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном ОСОБА_4 .

Зі змісту подання вбачається, що у ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , першого ступеня споріднення родичів немає. З другого ступеня є тільки рідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , яка є пенсійного віку та згідно витягу з протоколу ЛКК від 27.05.2025 року №85/14 за станом здоров`я не може здійснювати сторонній догляд. Єдиним близьким родичем ОСОБА_4 є його племінник ОСОБА_1 , який з 27 лютого 2008 року постійно здійснює за ним догляд, про що свідчать довідки про отримання соціальної допомоги. ОСОБА_1 одружений з ОСОБА_8 . Дружина погоджується на опікунство свого чоловіка над його дядьком. Сім`я мешкає в будинку, який належить ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади Печеніжнської територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

В постанові Верховного Суду від 07 квітня 2022 року № 712/10043/20 викладена правова позиція, згідно якої «при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Згідно п. 3.1 Правил опіки та піклування, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Колегія суддів приходить до висновку, що подання виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_4 не містить належної мотивації чому саме племінника ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, не зважаючи на наявність рідної сестри ОСОБА_2 , та яка може бути опікуном над своїм братом

З подання органу опіки та піклування вбачається, що лише обставини того, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за однією адресою з племінником ОСОБА_1 та він здійснює догляд за своїм дятьком ОСОБА_4 , стали підставою для висновку органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 .

Фактично вказане подання ґрунтується на виявленій ініціативі ОСОБА_1 про призначення його опікуном.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.

Оскільки ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, в умовах воєнного стану орган опіки має належним чином з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном дядька при наявності рідної сестри недієздатного.

Колегія суддів вважає, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради селищної ради не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У пункті 7 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п.1 ч.1 , п.7 ч. 376 ЦПК України рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволена частково, судовий збір не підлягає перерозподілу між сторонами, оскільки у задоволенні заяви відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради як органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта