Справа № 215/1644/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.
секретар судового засідання Коломійчук К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Кокушков Геннадій Валентинович, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом виселення та зняття з реєстрації, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради, -
Позивачі звернулися в суд із вказаним позовом, який уточнено 03.04.2025, та в якому заявлено позовні вимоги щодо усунення перешкод з боку відповідача у користуванні житлом, шляхом виселення та зняття з реєстрації. В позові зазначають, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2003, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М. та зареєстровано в реєстрі за №4492. В квартирі з 10.12.2018 зареєстрований колишній чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , шлюб розірвано 09.11.2021 рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідач приміщеннями квартири користується пол. Теперішній час, проживає з позивачами, але комунальні платежі не сплачує, добровільно зніматися з реєстрації не хоче, чинить перешкоди власникам квартири у її користуванні та розпорядженні своїм майном.з 2024 року відповідач став зловживати спиртними напоями та приходити в квартиру в стані алкогольного сп`яніння, на зауваження позивачів виражався в їх бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 змушена періодично ночувати у сусідів. Остання неодноразово зверталась до органів поліції з приводу домашнього насилля. Між сторонами склалися вкрай неприязні відносини, систематично створюються конфліктні ситуації, що впливає на емоційний та психологічний стан позивачів, тому вони просять усунути перешкоди у користуванні їх власністю, шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача.
В судове засідання позивачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, до початку розгляду справи позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кокушков Г.В. подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду (а.с.89,113).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України.
Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради, не з`явився, повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду (а.с.110).
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.12.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивачів та представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2003, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кірієнко І.М. та зареєстровано в реєстрі за №4492, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу, техпаспорту та витягу про реєстрацію права власності (а.с.1921).
01.12.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Тернівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.22).
Відповідно до довідки № 19 від 27.01.2025 року Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської област від 09.11.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, рішення набрало законної сили 10.12.2021 (а.с.23-24 копія рішення суду).

Згідно з актом від 20 лютого 2025 року, підписаним мешканцями будинку АДРЕСА_3 та засвідченим майстром «УЮТ-2011», відповідач по справі ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 проживає разом з ОСОБА_1 . З вересня 2024 ОСОБА_3 став сильно зловживати алкогольними напоями, висловлювався в бік ОСОБА_1 нецензурною лайкою, штовхав, бив руками по тулубу, та остання неодноразово просила сусідів пустити її на ніч переночувати. У зв`язку з цим неодноразово викликалися працівники поліції, які складали а ОСОБА_3 протоколи (а.с.27 акт).

22.01.2025 працівниками патрульної поліції винесено терміновий заборонний припис серія АА №529654 стосовно кривдника ОСОБА_3 , який вчинив стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 психологічне та фізичне насилля (а.с.26). Також домашнє насилля мало місце 14.12.2024, 25.12.2024, 01.03.2025, вчиненого ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення, також винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, ОСОБА_3 поставлено на профілактичний облік, як особу, чка скоїла домашнє насильство (а.с.43-46).

Реєстрація відповідача у вказаній квартирі завдає перешкоди у здійсненні позивачами права користування нею, та чинить психологічний тиск, що порушує правила співжиття.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведеною нормою матеріального права визначено право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним.

Як роз`яснено в п. 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. 391, ст. 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Згідно з частинами 4, 5 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317, 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР та передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди для користування позивачами належним їм нерухомим майном, шляхом виселення відповідача із вказаної квартири.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (який діяв на час подання позову) зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Водночас, на даний час питання щодо зняття з реєстрації місця проживання особи врегульовано Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2011 року, який набув чинності з 1 грудня 2021 року, та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 якого орган реєстрації (виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи) вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, як вбачається з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 30.06.2015 у справі №21-1438а15.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою:

АДРЕСА_2 , задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачами не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивача адвокат Кокушков Геннадій Валентинович, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом виселення та зняття з реєстрації, третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради, - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з квартири за адресою:

АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення складено суддею 15.12.2025 року.

СУДДЯ: