Справа № 686/6872/25
Провадження № 2/686/3399/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вонсович О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до АТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів, в обґрунтування якого вказала, що має картковий рахунок в банку, який не використовувала (був заблокований банком), а 09.09.2024 без відома та дозволу позивачки о 18 год. 06 хв, після закінчення робочого часу в банку, із вказаного рахунку були зняті всі кошти, при цьому 43050,00 грн. перераховані на іншу картку позивачки, а кошти в сумі 28 988,22 грн. перераховані на картку невідомої особи, внаслідок чого на кредитному рахунку позивачки виник борг в сумі 41444,35 грн. На наступний день позивачка звернулась із заявою до ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками якої внесено відомості до ЄДРДР № 0002824 за ст. 185 ч. 4 КК України. Також позивачка звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення коштів, знятих шахрайським способом, проте у поверненні коштів було відмовлено, а відповідач в рахунок погашення боргу списав за рахунку позивачки кошти в сумі 12 456,13 грн. Оскільки позивачка не просила банк про зарахування на заблоковану картку кредитних коштів, не знімала їх, не повідомляла нікому своїх даних та пін-коду, а тому не повинна відповідати за помилкові дії банку, у зв`язку з чим просить стягнути з банку кошти в сумі 28988,22 грн., а також кошти списані в погашення боргу в сумі 12 456,13 грн., а всього 41 444 грн. 35 коп.

Представник АТ «КБ «ПриватБанк» подав відзив на позов, де вказав, що на підставі виписки по карті НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 за 09-12.09.2024 підтверджено перекази в сумі 28988,22 грн. на картку НОМЕР_2 клієнта Монобанку (одержувача не встановлено), в сумі 43050,00 грн. на свою картку НОМЕР_3 та зарахування 43000,00 грн. зі своєї картки НОМЕР_4 .

Для підтвердження транзакції з картки НОМЕР_1 на картку НОМЕР_2 клієнта Монобанку від банку надходив IVR дзвінок та СМС повідомлення на фінансовий номер клієнта НОМЕР_5 . Дана операція була успішно підтверджена.

09.09.2024 в 18:09:13 в Приват24 клієнта було перевипущено картку з НОМЕР_3 на НОМЕР_6 , підтвердження операції було через СМС повідомлення на номер НОМЕР_5 .

В ході аналізу хроніки авторизацій в Приват 24 клієнта ОСОБА_1 за 09.09.2024 та за 12.09.2024 встановлено входи в акаунт без зміни пароля тільки з типового для клієнта девайсу моделі SM-A055F|SAMSUNG, ip - 46.211.23.140, login НОМЕР_5 .

Фінансовий номер телефону до проведення даних операцій не змінювався, геопозиції входу з типового пристрою 49°24'31.4"N 26°58'07.0"E м.Хмельницький. Дані по авторизаціям за 09-12.09.2024р. детальніше описано в файлі логів входу в Приват24 клієнта.

Потрібно зазначити, що 09.09.2024 та 12.09.2024 коли відбулися вищезазначені операції через акаунт клієнта, був вхід в Приват24 лише з девайсу яким користується клієнт: SM-A055F|SAMSUNG.

2023-10-30 16:27:08 по карті 490095 клієнта ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 75000 грн.

На підставі вищевказаних матеріалів перевірки, враховуючи що 09.09.2024 вхід в Приват24 клієнта ОСОБА_1 був з типового для клієнта пристрою SMA055F| SAMSUNG та ip адресою - 46.211.23.14, інформації яка б свідчила про те що 09.09.2024 відбувся несанкціонований вхід в Приват24 клієнта, в ПК банку не отримано. Разом з тим клієнт операторам 3700 повідомила, що вона в соціальній мережі Facebook переходила по фішинговому посиланню та їй телефонували сторонні особи які надавали інструкції щодо завантаження додатку на її смартфон. Отже можна зробити висновок, що зазначені вище операції проводила та підтверджувала особисто клієнт ОСОБА_1 під впливом третіх осіб.

Позивач був активним користувачем системи дистанційного обслуговування Приват24 за логіном НОМЕР_5 Та зазначений номер використовувався для авторизації в Банку.

Згідно анкети-опитувальника сторони уклали угоду про використання простого електронного підпису. Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки«Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер НОМЕР_5 . За матеріалами службової перевірки вхід в додаток приват 24 відбувся за фінансовим номером Позивача+30 що визначений анкетою та не змінювався на час здійснення спірних операцій. При вході до застосунку Приват24 було введено логін та пароль фізичної особи користувача. Тобто проведено процедуру автентифікації платіжного засобу та його держателя.Таким чином, здійснення спірних переказів відбулось після здійснення банком передбаченою Законом «Про платіжні послуги» процедури автентифікації платіжного засобу та його держателя.

Використавши кредитні кошти позивач ставить вимоги про повторне стягнення з банку його ж кредитних коштів. Отже цілком логічним є висновок що стягнення з банку його ж кредитних коштів не може відновлювати права позивача. А отже такий спосіб захисту не є належним та не спрямований на відновлення порушених прав. Чинне законодавство не передбачає стягнення кредиту на користь Позичальника. Що виключає задоволення позовних вимог.

Позивач просить стягнути також з банку списані відсотки які є заборгованістю за кредитним договором. Суми в розмірі 981.02 грн - 01.03.2025 та 1072.15 грн - 01.02.2025 та 1113.05 грн -01.01.2025 та 1085.50 грн - 01.12.2024 та 2085.85 грн - 01.11.2024 не є сумами які клієнтом сплачено самостійно. А є сумою заборгованості по відсоткам за користування кредитним лімітом.

Тобто позивач просить стягнути не фактично сплачені нею відсотки/кошти, а ще й нараховані банком відсотки. Таким чином, крім коштів фактично внесених напоточний рахунок позивач додатково просить стягнути на свою користь нараховані відсотки за користування кредитом. Що не відповідає нормам ст. 1054 ЦК України оскільки позивач не надавала кредит банку. А отже не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з банку нарахованих відсотків за користування його ж коштами.

Оскільки кредитний договір не було визнано недійсним у встановленому законом порядку не можуть бути стягнуті з банку кошти сплачені в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Та не можуть бути стягнуті з банку нараховані відсотки, просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 19.06.2025 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучена ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивачка надала доступ третіх особам до свого карткового рахунку, просить в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви від 02.04.2021 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «КБ «ПриватБанк».

30.10.2023 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правила надання банківських послуг АТ «КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якої ОСОБА_1 був відкритий поточний рахунок та видана картка «Універсальна» № НОМЕР_1 , наданий кредит за типом відновлювальна кредитна лінія, розміром кредитного ліміту не більше 200000грн., на строк 12 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 42,0% річних.

30.10.2023 16:27:08 по карті 490095 клієнта ОСОБА_1 був встановлений кредитний ліміт 75000 грн.

09.09.2024 по картковому рахунку позивачки здійснені перекази в сумі 28 988,22 грн. на картку НОМЕР_2 клієнта «Монобанку», та в сумі 43 050,00 грн. на картку позивачки НОМЕР_3 та зарахування 43000,00 грн. з картки позивачки НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що кошти в сумі 28 988,22 грн. з рахунку позивачки № НОМЕР_1 перераховані на картку НОМЕР_2 , яка належить клієнту «Монобанку» ОСОБА_3 .

10.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначила, що 09.09.2024 близько 18 год 03 хв. з її карткового рахунку № НОМЕР_1 невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів однією транзакцією на загальну суму 28988,22 грн.

11.09.2024 до ЄДРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 , за кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України.

12.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення коштів в сумі 28988,22 грн.

АТ «КБ «ПриватБанк» листом від 31.10.2024 № 20.1.0.0.0/7-241025/25519 повідомив, що переказ коштів з картки № НОМЕР_1 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24, вхід був здійснений під авторизацією позивача, вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового номера позивачки та іншої особистої інформації.

За використання кредитних коштів з рахунку ОСОБА_1 списані відсотки які є заборгованістю за кредитним договором :

01.11.2024 2 085,85 грн.

01.12.2024 1 085,50 грн.

01.01.2025 1 113,05 грн.

01.02.2025 1 072,15 грн.

01.03.2025 981,02 грн.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 вказувала, що переказ коштів з карткового рахунку в сумі 28 988,22 грн. на картку 750290 клієнта «Монобанку» не здійснювала, не повідомляла нікому своїх даних та пін-коду, а отже не повинна нести відповідальності за неправильні дії банку.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону «Про платіжні послуги»30 червня 2021 року № 1591-IX (далі Закон №1591-IX) автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 68 Закону № 1591-IX, електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів.

Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час:

1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації;

2) ініціювання дистанційної платіжної операції;

3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).

Згідно анкети-опитувальника від 02.04.2021 ОСОБА_1 та АТ «КБ «ПриватБанк» уклали угоду про використання простого електронного підпису. Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки«Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь- якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта, яким є номер НОМЕР_5 .

Згідно п. 63 ч. 5 Розділу І «Загальні положення» Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 19.05.2020 №65 визначено, що фінансовий номер телефону контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації.

Згідно п. 136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №164 (далі Положення № 164) користувач зобов`язаний

1)зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.

АТ «КБ «ПриватБанк» за заявою ОСОБА_1 щодо проведення 09.09.24 платіжної операції на суму 28988,22 грн. проведено службову перевірку, за результатами якої встановлено, що вхід в додаток приват 24 відбувся за фінансовим номером позивача+30, що визначений анкетою та не змінювався на час здійснення спірних операцій.

При вході до застосунку «Приват24» було введено логін та пароль фізичної особи користувача. Тобто проведено процедуру автентифікації платіжного засобу та його держателя.

Для підтвердження транзакції з картки НОМЕР_1 на картку НОМЕР_2 клієнта «Монобанку» від банку надходив IVR дзвінок та СМС повідомлення на фінансовий номер клієнта +30. Дана операція була успішно підтверджена.

09.09.2024 в 18:09:13 в Приват24 клієнта було перевипущено картку з НОМЕР_3 на 903639, підтвердження операції було через СМС повідомлення на номер НОМЕР_5 .

В ході аналізу хроніки авторизацій в Приват 24 клієнта ОСОБА_1 за 09.09.2024 та за 12.09.2024 встановлено входи в акаунт без зміни пароля тільки з типового для клієнта девайсу моделі SM-A055F|SAMSUNG, ip - 46.211.23.140, login НОМЕР_5 .

Фінансовий номер телефону до проведення даних операцій не змінювався, геопозиції входу з типового пристрою 49°24'31.4"N 26°58'07.0"E м. Хмельницький.

Згідно ч. 20 статті 38 Закону №1591-IX користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права (п. 3), не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції (п. 4).

Згідно п. 5 ч. 20 статті 38 Закону №1591-IX користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису дзвінка позивачки ОСОБА_1 після виявлення проведення операції по картковому рахунку, встановлено, що позивачка звернулась до оператора 3700 АТ «КБ «ПриватБанк» та повідомила, що в соціальній мережі Facebook переходила по фішинговому посиланню та їй телефонували сторонні особи, які надавали інструкції щодо завантаження додатку на її смартфон, після чого виник збій в роботі телефону, а через деякий час вона виявила списання коштів з рахунку.

Згідно п.146 Положення № 164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи вищевикладене, оскільки що спірні платіжні операції здійснено з типового пристрою позивачки з введенням усіх вірних даних без зміни пароля і без зміни фінансового номеру телефону, відсутні підстави для визнання неправомірними дій чи бездіяльності банку, як сторони договору, на проведення спірних транзакцій, адже платежі проводилися з автентифікацією платіжного засобу і його держателя, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 1054 ЦК України, Законом України «Про платіжні послуги», суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: АТ «КБ «ПриватБанк», , вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001.

Третя особа: ОСОБА_2 , РКОНПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення суду : 19.12.2025.

Суддя: