ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 756/9777/23

провадження № 61-16254св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Адвокатське об`єднання «Курс-8»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

позивач за об`єднаним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідач за об`єднаним позовом - ОСОБА_1 ,

третя особа за об`єднаним позовом - Адвокатське об`єднання «Курс-8»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року у складі судді Майбоженко А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 рокуу складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц.,

Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року Адвокатське об`єднання «Курс-8» (далі - АО «Курс-8») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати першої частини гонорару згідно з договором про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року № 573/1 у розмірі 68 010,60 грн, з яких:

27 115,00 грн - основна сума боргу, 13 780,60 грн - збитки від інфляції,

27 115,00 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також загальної заборгованості зі сплати другої частини гонорару згідно з цим договором

у розмірі 6 464,00 дол. США, з яких: 3 232,00 дол. США - основна сума боргу,

3 232,00 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - АО «Курс-8», про стягнення заборгованості.

Позов з урахуванням нової редакції позовної заяви мотивований тим, що

27 лютого 2020 року між ОСОБА_1 і АО «Курс-8» укладено договір про надання адвокатських послуг № 573/1 з додатком № 1 і додатком № 2, предметом якого є надання адвокатських послуг з метою повернення ОСОБА_1 коштів у розмірі

404 000,00 дол. США від ОСОБА_3 шляхом звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення; представлення інтересів замовника; супровід розгляду кримінального провадження, але не виключно, відповідно до наданих повноважень та згідно з тарифами, затвердженими додатком № 1.

ОСОБА_2 вказувала, що під час дії договору замовлену роботу АО «Курс-8» виконало в повному обсязі, проте частину наданих адвокатських послуг відповідач не оплатив.

29 червня 2023 року між АО «Курс-8» і ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги № 29-06-2023-01, за яким право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 зі стягнення боргу за невиконання умов договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2020 року № 573/1, укладеного між ОСОБА_1 і АО «Курс-8», додатку № 1 і додатку № 2 до договору, а саме: 90 % другої частини гонорару, яка становить 29 088,00 дол. США, з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом, відступлено ОСОБА_2 . Того ж дня позивач на адресу відповідача цінним листом направила повідомлення про відступлення права вимоги. Отже, після відступлення права вимоги право на пред`явлення вимог про стягнення заборгованості з невиплати другої частини гонорару розподілено між

АО «Курс-8» і ОСОБА_2 у розмірах, відповідно 10 % і 90 %.

Посилаючись на викладене, з урахуванням нової редакції позовної заяви, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь

29 088,00 дол. США - 90 % заборгованості зі сплати другої частини гонорару згідно з договором про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року

№ 573/1, відступлених за договором про відступлення права вимоги від

29 червня 2023 року № 29-06-2023-01.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року об`єднано в одне провадження справу за позовом АО «Курс-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - АО «Курс-8» про стягнення заборгованості. Справі присвоєно унікальний номер № 756/9777/23.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року

в задоволенні позовів АО «Курс-8» і ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що АО «Курс-8» протягом строку дії договору надало послуги, а саме склало скаргу на постанову слідчого СВ Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві від 06 травня 2020 року про закриття кримінального провадження N? 0001846 та направило її до Оболонського районного суду м. Києва, згідно з рахунком-фактурою від

10 червня 2020 року N? СФ-0000197 на 3 600,00 грн. Ці послуги відповідач оплатив відповідачем під час розгляду цієї справи, а саме 16 травня 2024 року, тобто заборгованості в цій частині немає. Інша частина послуг, які, як зазначає АО «Курс-8», виконані на суму 23 615,00 грн, на думку суду, не підтверджені будь-якими доказами, а тому пред`явлення вимог про їх стягнення

є необґрунтованим.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 суд вказав, що встановлення у договорі умови про сплату другої частини гонорару, у разі розірвання договору за ініціативи замовника суперечить нормам законодавства, оскільки сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі плати внаслідок дострокового розірвання договору, яка не є гонораром, а за своєю суттю є неустойкою, тому ОСОБА_1 не зобов`язаний її сплачувати.

Оскільки АО «Курс-8» не надало доказів того, коли і як ОСОБА_1 був повідомлений про фактично виконані роботи і отримав рахунки на їх оплату,

суд не встановив підстав вважати відповідача таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року залишено без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився

з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

03 грудня 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від

20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від

06 листопада 2024 року й ухвалити нове судове рішення, яким позовні заяви задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що умови договору про надання адвокатських послуг дійсні, не оспорювались, договір укладено, підписано, послуги частково оплачені, що підтверджує згоду замовника з усіма умовами договору. Відповідач не надав доказів оплати абонентського обслуговування договору (перша частина гонорару) та другої частини гонорару після його розірвання, а отже, борг існує. Другу частину гонорару суд помилково визнав неустойкою, оскільки це є гонораром успіху. Вказує, що сплата

3 600,00 грн свідчить про обізнаність відповідача про необхідність оплати першої частини гонорару.

Аргументи інших учасників справи

23 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив, у якому просить закрити касаційне провадження в частині оскарження судових рішень про відмову в задоволенні позову АО «Курс-8» та відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 .

Відзив мотивований тим, що АО «Курс-8» не оскаржувало судових рішень

в частині відмови в задоволенні їх позовних вимог, а також не уповноважувало на це ОСОБА_2 .

Викладені в касаційній скарзі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права та необґрунтованому твердженні про незастосування та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

27 січня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив, у якому просить закрити касаційне провадження в частині оскарження судових рішень про відмову в задоволенні позову АО «Курс-8» та відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 , аргументи якого

є аналогічними аргументам відзиву, поданого 23 січня 2025 року.

31 січня 2025 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду письмові пояснення, у яких просить касаційну скаргу задовольнити.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Оболонського районного суду м. Києва.

21 січня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Короткий зміст фактичних обставин справи

27 лютого 2020 року між ОСОБА_1 і АО «Курс-8» укладено договір про надання адвокатських послуг № 573/1, з додатком № 1 і додатком № 2, предметом якого є надання адвокатських послуг з метою повернення ОСОБА_1 коштів у розмірі 404 000,00 дол. США від ОСОБА_3 шляхом звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення; представлення інтересів замовника; супроводу розгляду кримінального провадження, але не виключно, відповідно до наданих повноважень за згідно з тарифами, затвердженими додатком № 1.

Відповідно до пункту 3.5 договору за надання адвокатських послуг замовник зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню у касу чи на розрахунковий рахунок гонорар у розмірі, визначеному цим договором згідно

з визначеними тарифами або виставленими рахунками або складеними актами виконаних робіт. Гонорар за надання адвокатських послуг складається з двох частин. Перша частина гонорару (попередня оплата) зазначена в додатку № 1 до договору про надання адвокатських послуг та може бути сплачена

з відстрочкою платежу відповідно до пункту 3.3 цього договору. Друга частина гонорару становить вісім відсотків від загальної суми в розмірі згідно

з предметом договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2020 року № 573/1, зазначеного у пункту 1, у розмірі 404 000,00 дол. США, яка у разі настання умов розірвання цього договору, передбачених пунктами 7.4 і 7.5 договору, з вини або з ініціативи замовника, обумовлених в договорі та додатку № 1, має бути сплачена замовником на користь АО «Курс-8» протягом двох днів після розірвання договору.

У пункті 5.2 договору про надання адвокатських послуг передбачено, що замовник, погоджуючись з оплатою інших витрат, платних послуг Адвокатського об`єднання, компенсує їх Адвокатському об`єднанню, а в разі відсутності коштів на їх оплату своєчасно письмово повідомляє про це Адвокатське об`єднання і погоджується з тим, що відмова в проведенні запропонованих адвокатами заходів може вплинути на результативність виконання функцій захисту (строк відстрочки оплати не може перевищувати десяти календарних днів з дати фактичного виконання послуг, інакше нараховується пеня відповідно до умов договору. Підписання актів здачі-прийняття робіт не є обов`язковим і робота вважається виконаною з моменту її фактичного виконання (надсилання документа поштою, виїзд в суд або участь

в судовому засіданні, виїзд у справах замовника та інші дії цього договору, додатка № 1, додатка № 2 та всіх додаткових угод)).

Згідно з пунктом 5.3 цього договору перша частина гонорару за надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням замовником здійснюється згідно тарифами, які зазначені в додатку № 1 до цього договору і є невід`ємною його частиною, згідно фактично виконаних робіт і виставлених рахунків згідно даного договору. Послуги здійснюються по попередній оплаті або у відповідності до

пункту 3.3 даного договору.

04 серпня 2020 року між АО «Курс-8» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року № 573/1, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання договору про надання адвокатських послуг зі всіма наслідками, передбаченими договором та чинним законодавством.

28 червня 2023 року на адресу ОСОБА_1 цінним листом з описом вкладеного направлено звіт про виконану роботу, до якого додано рахунки-фактури від

10 червня 2020 року № СФ-0000197 і від 27 липня 2020 року № СФ-00002460,

а також два примірники актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від

10 червня 2020 року № ОУ-0000230 і від 27 липня 2020 року № ОУ-0000231 та два примірники Аата звірки взаємних розрахунків від 06 серпня 2020 року для підписання та направлення одною примірника кожного акта на адресу

АО «Курс-8».

29 червня 2023 року між АО «Курс-8» і ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги № 29-06-2023-01, за яким право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 зі стягнення боргу за невиконання умов договору про надання правової допомоги від 27 лютого 2020 року № 573/1, укладеного між ОСОБА_1 і АО «Курс-8», додатку № 1 і додатку № 2 до договору, а саме: 90 % другої частини гонорару, яка становить 29 088,00 дол. США, з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом, відступлено ОСОБА_2 .

Того ж дня позивач на адресу відповідача цінним листом направила повідомлення про відступлення права вимоги.

Мотиви, якими керується Верховний Суд

Щодо касаційного скарження судових рішень в частині позовних вимог

АО «Курс-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор

у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні

в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Із матеріалів справи відомо, що 29 червня 2023 року між АО «Курс-8»

і ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги № 29-06-2023-01, за яким право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 зі стягнення боргу за невиконання умов договору про надання правової допомоги від 27 лютого

2020 року № 573/1, укладеного між ОСОБА_1 і АО «Курс-8», додатку № 1

і додатку № 2 до договору, а саме щодо 90 % другої частини гонорару, яка становить 29 088,00 дол. США, з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом, відступлено ОСОБА_2 .

Тобто, за умовами вказаного договору, ОСОБА_2 набула право вимоги лише щодо 90 % другої частини гонорару, яка становить 29 088,00 дол. США,

з правом нарахування всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом.

АО «Курс-8» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати першої частини гонорару згідно з договором про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року № 573/1 у розмірі

68 010,60 грн, з яких: 27 115,00 грн - основна сума боргу, 13 780,60 грн - збитки від інфляції, 27 115,00 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також загальної заборгованості зі сплати другої частини гонорару згідно з цим договором у розмірі 6 464,00 дол. США, з яких: 3 232,00 дол. США - основна сума боргу, 3 232,00 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа -

АО «Курс-8», про стягнення на свою користь 29 088,00 дол. США - 90 % заборгованості зі сплати другої частини гонорару згідно з договором про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року № 573/1, що відступлена за договором про відступлення права вимоги від 29 червня 2023 року

№ 29-06-2023-01.

При цьому доказів на підтвердження у ОСОБА_2 повноважень представляти в суді касаційної інстанції інтереси АО «Курс-8» не надано.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року усправі за позовом

АО «Курс-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіпідлягає закриттю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 .

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову

ОСОБА_2 зазначеним вимогам закону відповідають.

Відповідно до пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання,

а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані

з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Відповідно до статей 632, 903 ЦК України, ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Виплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються

в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України в їх системному зв`язку сторони

є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості

й можуть відступити від положень актів цивільного законодавства

і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом») або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Отже, свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою, за договором про надання юридичних послуг

у формі представництва в суді, є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи в суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі плати, внаслідок дострокового розірвання договору, яка не є гонораром.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що по своїй суті неустойка - це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в § 2 глави 49 ЦК України регулювання неустойки відбувається тільки

з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка (штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання. При цьому навіть визначення неустойки дозволяє констатувати, що законодавець пов`язує її стягнення саме з порушенням зобов`язання. Це підтверджується застосуванням таких понять та словосполучень, як «забезпечення зобов`язання», «порушення зобов`язання». Тому недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 591/3176/17 (провадження № 61-47158св18) та від

24 листопада 2021 року у справі № 191/2617/19 (провадження № 61-5146св21), підстав для відступу від яких колегія суддів не встановила.

Згідно зі статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що визначена у пункті 3.5 договору грошова сума (друга частина гонорару) внаслідок дострокового розірвання договору за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 ЦК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тому не може ставитися у залежність від фактично наданих послуг.

Отже, у справі, що переглядається, в пункті 3.5 договору про надання адвокатських послуг від 27 лютого 2020 року № 573/1 фактично передбачено штраф за односторонню відмову від договору; вказане положення суперечить сутності неустойки, оскільки її встановлення не допускається за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що позов ОСОБА_2 про стягнення другої частини гонорару, передбаченої

у пункті 3.5 договору про надання адвокатських послуг, задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин.

Аргументи заявника про неврахування висновків Верховного Суду, наведених

у касаційній скарзі, є безпідставними, оскільки висновки, зроблені судами у цій справі, не суперечать висновкам Верховного Суду у справах, зазначених заявником у касаційній скарзі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів щодо встановлених обставин справи та необхідності переоцінки доказів. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 06 листопада

2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - АО «Курс-8», про стягнення заборгованості - без змін, оскільки підстав для їх скасування в цій частині немає.

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 396, 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про закриття касаційного провадження задовольнити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у справі за позовом Адвокатського об`єднання «Курс-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Адвокатське об`єднання «Курс-8», про стягнення заборгованостізалишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Адвокатське об`єднання «Курс-8», про стягнення заборгованостізалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська