Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2166/25
Провадження № 2-о/494/96/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №494/2166/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Раухівська селищна рада Березівського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Раухівська селищна рада Березівського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.

Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.

Ухвалою суду від 29.09.2025 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

ОСОБА_1 у заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зверталась до нотаріуса з питання прийняття спадщини після смерті матері, однак отримала роз`яснення, що заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 подала після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. На момент смерті ОСОБА_2 проживала разом зі своєю дочкою без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , мали спільний побут та бюджет, ОСОБА_1 опікувалась здоров`ям матері, створювала всі необхідні умови проживання. Заявник заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавала, тому вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті матері. У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 , просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року.

У судове засідання 15.12.2025 року заявник не з`явилась, разом з тим 04.12.2025 року від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.66).

Представник заінтересованої особи у судове засідання 15.12.2025 року не з`явилась, 06.11.2025 року до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що заперечень проти задоволення позовної заяви не має (а.с.63).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з веденням воєнного стану на території України, з урахуванням заяви представника заявника та представника заінтересованої особи про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями далі ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно зі ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в одеській області (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Новоподільською сільською радою Березівського району Одеської області, матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (а.с.11).

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області 26.01.1990 року підтверджується, що після одруження ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на їй майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно та свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.22-23).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №82399878 від 02.09.2025 року вказано, що після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу за №243Б/2025 (а.с.59).

ОСОБА_1 зверталась до державного нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав після смерті матері, однак їй надано роз`яснення про те, що нею не прийнята спадщина у строк, встановлений для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду (а.с.13).

Отже, встановлення факту, проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення та дозволить реалізувати свої спадкові права.

Згідно положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7«Просудову практику усправах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт.

Відповідно до довідки, виданої 25.08.2025 року виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована з 15.03.2000 року до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою інших осіб зареєстровано не було (а.с.12)

Згідно акту про втсановлення факту проживання без реєстрації від 27.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно проживала приблизно 35 років до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади Раухівської вбачається, місце реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на день смерті останньої, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Даний факт, за встановленням якого звертається заявник має юридичне значення, оскільки визначає її право на спадкування та може бути встановлений виключно у судовому порядку, а отже вимоги заявника ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 81,259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Раухівська селищна рада Березівського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 1981 року по 16.12.2016 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: Раухівська селищна рада Березівського району Одеської області (адреса: вул. Євгена кравця, 21, смт Раухівка Березівського району Одеської області, ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17.12.2025 року.

Суддя І.А. Римар