Провадження № 2/643/7154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , який в подальшому уточнила та остаточно просить:

1) стягнути з відповідача на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до повноліття дитини;

2) стягнути з відповідача на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на її власне утримання в розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до досягнення малолітньої дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що 01 грудня 2020 року відділом ДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №1589, який рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2025 року- розірвано. Посилалася, що у шлюбі у них з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею. Зазначила, що вона самостійно не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Зауважувала, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, військовослужбовцем, відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, посилалася, що у зв`язку з введеним в Україні воєнним станом, дитячі садки в місті Харкові не працюють, відтак вона не може влаштуватися на роботу через необхідність постійного догляду за дитиною. Зауважила, що родичі не беруть участі в її житті та не допомагають, відтак вона не має змоги залишити дитину з ними та працевлаштуватися, грошей на няню чи приватні дитячі садки вона не має. З огляду на викладене, вважала, що відповідач, відповідно до вимог ст. 75 СК України та ч. 4 ст. 84 СК України, зобов`язаний її утримувати. Зазначила, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, має нерухоме майно та транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, відтак він має змогу виплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) та аліменти на її власне утримання у розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Аргументи учасників справи

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рух справи

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 15 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач у судовому засіданні 11 грудня 2025 року уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на її власне утримання, остаточно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до досягнення малолітньої дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку. Зазначила, що інші позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Зазначила, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, вихованням дитини вона займається самостійно. Зауважувала, що дитячі садки не працюють, відтак вона не може працевлаштуватися, позаяк не може залишити дитину без нагляду. Зазначила, що вони з дитиною існують за рахунок кредитних коштів.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в їх уточненій редакції у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

01 грудня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №1589, який рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2025 року розірвано (а.с. 9, 13-14).

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 грудня 2020 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та про що складено відповідний актовий запис №1254 (а.с. 8).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 29.11.2021 за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради, та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.10.2025 ОСОБА_1 перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 21 зворот).

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади №2025/014593871 від 06.10.2025 та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 21 зворот).

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Відтак знаходить своє підтвердження обставина того, що малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Позивачкою надано довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 2020 року по 2023 рік (а.с. 15-17).

Крім того, позивачем надано копію 1 та 3 сторінки трудової книжки НОМЕР_2 , з яких убачається, що 05.03.2020 ОСОБА_1 прийнята на роботу оператором поста централізації 4 розряду станції «Перемога» у КП «Харківський метрополітен», 14.12.2023 звільнена за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП (а.с. 31).

Згідно з копією Наказу №269-кД (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 11.12.2023 за підписом генерального директора КП «Харківський метрополітен» ОСОБА_1 звільнено 14 грудня 2023 року за власним бажанням (ч. 1 ст. 38 КЗпП) (а.с. 32).

Відповідно до листа №01-27/137 від 08.10.2025 за підписом директора КЗ «Харківський Палац дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради Харківської області», ОСОБА_4 відвідує заняття гуртків тхеквондо з серпня 2024 року та ТЕТ «Карнавал» - з вересня 2025 року по теперішній час. Зі слів керівників гуртків ОСОБА_3 приводить на заняття та забирає, а також бере участь у навчальному процесі та цікавиться у викладачів з приводу успіхів дитини на заняттях його мати ОСОБА_1 . Оплату за навчання у гуртках здійснює також мати ОСОБА_1 . З батьком дитини педагоги не знайомі, до Палацу він не приходив, успіхами дитини не цікавився (а.с. 33).

Позивачем долучено довідку за підписом ФО-П ОСОБА_5 , згідно з якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує заняття комплексного розвитку в консультативно-розважальному центрі «Активна родина» м. Харків. За інформацією педагога-вихователя групи комплексного розвитку, дитина ОСОБА_3 відвідує заняття з комплексного розвитку, за графіком, в період з квітня 2023 року до теперішнього часу, в присутності мами, ОСОБА_1 (а.с. 34).

Згідно з довідкою №01-45/123 від 07.10.2025 за підписом директора КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №282 Харківської міської ради», ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зарахований в комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №282 Харківської міської ради», з 01.09.2023, однак згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, враховуючи рекомендації Міністерства освіти і науки України (листи МОН від 25.02.2022 №1/3276-22, від 06.03.2022 №1/3371-22) з 24.02.2022 освітній процес тимчасово призупинено, тому ОСОБА_3 не відвідує комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №282 Харківської міської ради» (а.с. 35).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частці від доходу.

Правилами ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Малолітня дитина проживає разом зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтвердив відповідач у судовому засіданні.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.

Відповідачем у судовому засіданні підтверджено, що він перебуває на військовій службі у лавах Збройних Сил України, отримує грошове забезпечення.

Ураховуючи викладені вище обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, стан здоров`я дитини, прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» для дітей віком до 6 років, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 08 жовтня 2025 року (день скерування позовної заяви до суду засобами поштового зв`язку) і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її утримання аліментів до досягнення дитиною 6 років, суд зважає на таке.

За правилами ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як убачається з позиції відповідача ОСОБА_2 , яку він відобразив у поданій суду заяві про визнання позову та підтвердив у судовому засіданні, він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання їх з позивачкою сина та на утримання його колишньої дружини до досягнення дитиною шестирічного віку, зазначив, що обставини, зазначені позивачкою у пред`явленому позові ним не оспорюється. Водночас, суд не вбачає сумніву щодо достовірності цієї позиції відповідача.

Ураховуючи, що малолітній син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, позивач непрацевлаштована, відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги позивачки в їх уточненій редакції та підтвердив, що може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином шести років у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 гривень (за вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в сумі 1 211,20 гривень та за вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача в сумі 1 211,20 гривень).

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання колишньої дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з 08 жовтня 2025 року та до досягнення сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 16 грудня 2025 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова