Справа № 274/4597/25 Провадження № 2/0274/1912/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
18.12.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доГришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області
провизнання права власності,
ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку ОСОБА_3 , яка є її матір`ю та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок вона не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності.
Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 02.11.2016 р. про смерть (а. с. 12).
За заповітом від 26.10.2001 р. ОСОБА_3 заповіла все її майно своїй дочці ОСОБА_1 (а. с. 14).
Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом щодо всього майна.
З довідки від 21.05.2025 р. та постанови від 09.05.2025 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. вбачається, що ОСОБА_1 спадщину ОСОБА_3 прийняла (а. с. 27, 13).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_3 , у тому числі права власності останньої на майно.
Між тим, ОСОБА_1 постановою від 09.05.2025 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку відсутністю в неї документа, який би посвідчував право власності ОСОБА_3 на цей будинок (а. с. 13).
З довідки від 21.03.2025 р., виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а. с. 20).
З інформації від 05.06.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна випливає, що право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.06.2025 р. не зареєстровано (а. с. 25).
Як свідчить технічний паспорт на житловий будинок садибного за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 19.03.2025 р., та довідка від 18.03.2025 р. старости Скаківського старостинського округу Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, цей будинок було побудовано у 1964 р., а господарські будівлі та споруди до нього у 1964 р., 1965 р., 1966 р. та 1970 р., елементи самочинного будівництва відсутні, за записом погосподарської книги № 2 будинок зареєстрований за ОСОБА_3 (а. с. 21 23, 19).
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте права власності на нього не зареєструвала та правовстановлюючого документа не отримала.
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на цей будинок, ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_3 щодо цього будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок.
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, набула право власності на майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут