УХВАЛА

17 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 761/36262/21

провадження № 61-15097св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Адміністрація Державної прикордонної служби України,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація Держприкордонслужби) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення із службової квартири та зняття з реєстрації.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року в задоволенні позову Адміністрації Держприкордонслужби відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року стягнуто з Адміністрації Держприкордонслужби на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 29 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року апеляційні скарги Адміністрації Держприкордонслужби залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року - без змін.

У листопаді 2024 року Адміністрація Держприкордонслужби подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року поновлено Адміністрації Держприкордонслужби строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року, відкрито касаційне провадження у справі № 761/36262/21 та витребувано справу з суду першої інстанції.

У грудні 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив, який підписаний представником ОСОБА_5 . Просить у задоволенні касаційної скарги Адміністрації Держприкордонслужби відмовити, а оскаржені судові рішення залишити без змін.

У грудні 2024 року матеріали справи № 761/36262/21 надійшли до Верховного Суду.

У касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участі представника Адміністрації Держприкордонслужби.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що попередній розгляд справи у суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій, які необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, що передбачені частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про розгляд справи у судовому засіданні за участі її представника відмовити.

Справу № 761/36262/21 призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат