КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-3005/2009
Провадження № 6/488/124/25
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Він Фінанс про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ТОВ Він Фінанс звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ "УкрСиббанк" на його правонаступника ТОВ "Він Фінанс" у виконавчих листах "2-3005/2009.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 17.12.2009 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва позов АК ІБ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.10.2006 року був задоволений.

18.09.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 11.10.2006 року.

25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Таким чином, на даний момент всі права Кредитора належать ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Представник заявника в заяві просив провести судове засідання у його відсутність.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява ТОВ «ВІН ФІНАНС» не підлягає задоволенню з таких підстав.

У частині першій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Водночас суд звертає увагу, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за умови належного та беззаперечного підтвердження безперервного переходу права вимоги від первісного стягувача до особи, яка звернулася із відповідною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що первісним стягувачем за рішенням суду від 17 грудня 2009 року у справі № 2-3005/2009 є ПАТ «УкрСиббанк».

Разом з тим заявником не надано належних доказів, які б підтверджували правонаступництво між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», а також подальший перехід саме того права вимоги, яке виникло на підставі зазначеного судового рішення, до ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Подані до суду копії договорів та інших документів не містять належних ідентифікуючих ознак, які б давали змогу встановити, що предметом відступлення було право вимоги, підтверджене рішенням суду у справі № 2-3005/2009, а також не підтверджують обсяг переданих прав, їх склад та момент переходу.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що право вимоги, яке є предметом виконання за виконавчими листами, не припинилося та існує на момент звернення заявника до суду, а також що воно не було змінене чи припинене з інших підстав, передбачених законом.

Суд зазначає, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги або зміни найменування юридичної особи не є безумовною підставою для заміни сторони виконавчого провадження без встановлення правового зв`язку між первісним стягувачем, судовим рішенням та особою, яка заявляє про своє правонаступництво.

Відповідно до статей 7681 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Ненадання належних та допустимих доказів переходу матеріального права вимоги унеможливлює встановлення судом факту процесуального правонаступництва.

За таких обставин суд доходить висновку, що заявником не доведено наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, у зв`язку з чим заява ТОВ «ВІН ФІНАНС» не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст. ст. 258-260, 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Він Фінанс про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суд.

Суддя Л.І. Селіщева