ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/52/25

Головуючий у першій інстанції Соловей В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1364/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю

Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області у складі судді Соловей В.В. від 16 червня 2025 року, місце ухвалення рішення с-ще Козелець, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості: за договором позики № 79774587 в розмірі 36 487 грн. 50 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 987 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 17207-02/2024 в розмірі 56 000 грн., з яких: 14 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 42 000 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 7480738 в розмірі 83 214 грн., з яких: 23 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 60 214 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами; за кредитним договором № 29557-02/2024 в розмірі 10 500 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 500 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею; а всього позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договорами у загальному розмірі 186 201 грн. 50 коп. Також позивач ставив питання про розподіл судових витрат у справі. В обґрунтування вимог заявленого позову ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів вказувало, що 11.02.2024 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів договір позики № 79774587. Згідно з п. 1 договору позики за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики ОСОБА_1 підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі, і на умовах фінансового кредиту. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей: 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України Про електронну комерцію. 14.06.2021 року між ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 36 487 грн. 50 коп., з яких: 10 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25 987 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 0 грн. пеня. 11.02.2024 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю Аванс Кредит кредитний договір № 17207-02/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 , який був відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер його мобільного телефону, що зазначений у кредитному договорі. Підписанням цього кредитного договору ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений із усіма умовами та правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі, на умовах фінансового кредиту ТОВ Аванс Кредит, які розміщені на веб-сайті ТОВ Аванс Кредит. Приймаючи умови кредитного договору, ОСОБА_1 підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей: 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 20.06.2024 року між ТОВ Аванс Кредит і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 20062024, у відповідності до умов якого, ТОВ Аванс Кредит передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Аванс Кредит права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 20.06.2024 року, до договору факторингу № 20062024 від 20.06.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 56 000 грн., з яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 42 000 грн. - заборгованість за відсотками. 16.01.2024 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна кредитний договір № 7480738. Кредитний договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 , що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його мобільного телефону, що зазначений у кредитному договорі. Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ Авентус Україна, що розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, ОСОБА_1 підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобовязується неухильно дотримуватись цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей: 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.09.2024 року між ТОВ Авентус Україна і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого, ТОВ Авентус Україна передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Авентус Україна права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 83 214 грн., з яких: 23 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 62 214 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - за пенею і штрафами. 27.02.2024 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю Стар Файненс Груп кредитний договір № 29557-02/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 , що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер його мобільного телефону, що зазначений у кредитному договорі. Згідно кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Для отримання кредиту клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється із відповідною інформацією, а саме, Правилами надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується на сайті ТОВ Стар Файненс Груп. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей: 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 24.06.2024 року між ТОВ Стар Файненс Груп і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ Стар Файненс Груп передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Стар Файненс Груп права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 24062024 від 24.06.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 10 500 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 500 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - за пенею. За доводами позивача, всупереч умовам вищезазначених договорів позики, відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості за договорами ні на рахунки ТОВ ФК ЄАПБ, ні на рахунки попередніх кредиторів, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаними договорами у судовому порядку.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів грошові кошти: в розмірі 36 487 грн. 50 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 987 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, заборгованості за договором позики № 79774587 від 11.02.2024 року; в розмірі 56 000 грн., з яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 42 000 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованості за кредитним договором № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року; в розмірі 83 214 грн., з яких: 23 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 60 214 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованості за кредитним договором № 7480738 від 16.01.2024 року; в розмірі 10 500, із яких: 3 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 500 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованості за кредитним договором № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів грошові кошти в розмірі 3 028 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 року у справі № 734/52/25, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Апелянт також ставить питання про стягнення із позивача на його користь понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16.06.2025 року ухвалено судом із порушенням норм процесуального права, за недоведеності обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, встановлення судом обставин на підставі неналежних та недопустимих доказів. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що оригінали кредитних договорів позивачем не були надані, будь-які докази підписання договорів електронними підписами у справі відсутні, а натомість, була надана копія тексту без електронних підписів відповідача та первісного кредитора, яка не відповідає вимогам спеціального законодавства з підстав відсутності оригіналу, тому це є недопустимим доказом, який не має юридичної сили електронного документа. За доводами апелянта, умови кредитування не погоджені у письмовій формі та не підлягають застосуванню до правовідносин сторін. Апелянт стверджує, що позивачем не доведено видачі позики за договорами первісними кредиторами, а отже, і виникнення у останніх прав, які вони могли передати позивачу, не доведено розміри заявленої заборгованості, які не відповідають умовам наданих копій, законодавству України та правовим висновкам Верховного Суду про заборону нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, в період воєнного стану. Апелянт вказує, що ним було подано до суду першої інстанції клопотання про витребування оригіналів кредитних договорів та виписки із банківських рахунків первісних кредиторів щодо фактичного перерахунку ними кредитних коштів, однак, позивачем вищевказаних доказів суду не було надано та не зазначено причин неможливості надання даних доказів. За доводами апелянта, дана обставина була проігнорована судом першої інстанції, у зв`язку з чим ОСОБА_1 повторно заявляє клопотання про витребування зазначених доказів судом апеляційної інстанції. Апелянт звертає увагу, що позадоговірне надходження коштів від іншої особи без жодних правових підстав, не може кваліфікуватися, як позика за кредитним договором із нарахуванням відсотків, і позивач не має права на стягнення коштів, які надійшли не від особи, з якою у нього укладено договір факторингу. Апелянт також вважає розрахунки заборгованості, надані позивачем, неналежними доказами по справі, що у сукупності із викладеним вище, вказує на відсутність в матеріалах справи належних доказів видачі позики первісними кредиторами. Апелянт вказує, що кредитні договори не були підписані обома сторонами в будь-якій формі, їх оригіналів не існує, тобто, було не дотримано письмової форми правочину та вимог до електронного документа. Матеріали справи не містять доказів відносно того, що саме відповідач застосував ідентифікатор електронного підпису, що саме відповідач отримував одноразовий ідентифікатор, відсутні докази реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів, відсутні докази ідентифікації за номером телефону, який би належав відповідачу, сторони у письмовій формі не погоджували можливість застосування аналогу відтворення власноручних підписів методом копіювання або підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Апелянт звертає увагу, що не підписані відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін. Доказів виконання обома сторонами кредитних договорів, в тому числі, факту передачі коштів за договорами, позивачем не надано. Апелянт вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неоскарження укладених договорів відповідачем, оскільки умови даних договорів, в силу законодавства, є нікчемними та не потребують подання зустрічного позову про визнання їх недійсними. ОСОБА_1 стверджує, що розраховані позивачем суми заборгованості не відповідають умовам наданих копій договорів, нормам законодавства, нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, в період воєнного стану, прямо заборонено законодавством, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживачів. Апелянт зазначає, що позивачем не доведено факту укладення кредитних договорів та отримання ним кредитних коштів, при цьому, просить врахувати ту обставину, що 23.04.2021 року у нього було викрадено кредитні картки та особисті документи, його персональними даними могли скористатись інші особи, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звертався із заявою до відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , в порядку статті 84 ЦПК України (а.с.56-62, том 2), просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів наступні письмові докази для приєднання їх до матеріалів справи: 1.Оригінал Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 2. Оригінал Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 3. Оригінал Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 4. Оригінал Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 5. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року. 6. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року. 7. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року. 8. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, у зв`язку із її необґрунтованістю, а рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились, у письмовому вигляді просили проводити судовий розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів договір позики № 79774587, сума позики становить 10 500 грн., строком на 30 днів, із процентною ставкою - 2.5% (фіксована) базова/день.

За розрахунком, проведеним позивачем, із 20.06.2024 року до 30.11.2024 року заборгованість відповідача за вказаним договором становить: 36 487 грн. 50 коп., із яких: 10 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25 987 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками.

11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Аванс Кредит кредитний договір № 17207-02/2024, сума кредиту становить 14 000 грн., строком на 120 днів, із процентною ставкою - 2.50% в день.

За розрахунком, проведеним позивачем, із 20.06.2024 року до 30.11.2024 року заборгованість відповідача за даним договором становить: 56 000 грн., із яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 42 000 грн. - заборгованість за відсотками.

16.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Авентус Україна кредитний договір № 7480738, сума кредиту становить 23 000 грн., строком на 360 днів, із процентною ставкою - 2.20% у день, зниженою процентною ставкою - 1,65 % в день, що застосовується з дати видачі кредиту до 15.02.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема, до вказаного строку (включно), (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту.

За розрахунком, проведеним позивачем, станом на 26.09.2024 року, заборгованість відповідача за вказаним договором становить 83 214 грн., з яких: 23 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 60 214 грн. - заборгованість за відсотками.

27.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Стар Файненс Груп кредитний договір № 29557-02/2024, сума кредиту становить 3 000 грн., строком на 100 днів, із процентною ставкою - 2.50% (фіксована) базова/день.

За розрахунком, проведеним позивачем, із 24.06.2024 року до 30.11.2024 року, заборгованість становить - 10 500 грн., із яких: 3 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 500 грн. - заборгованість за відсотками.

14.06.2021 року між ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ ФК 1 Безпечне агентство необхідних кредитів права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20.06.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 36 487 грн. 50 коп., з яких: 10 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25 987 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - пеня.

20.06.2024 року між ТОВ Аванс Кредит і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 20062024, у відповідності до умов якого, ТОВ Аванс Кредит передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Аванс Кредит права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 20.06.2024 року до договору факторингу № 20062024 від 20.06.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 56 000 грн., з яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 42 000 грн. - заборгованість за відсотками.

27.09.2024 року між ТОВ Авентус Україна і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого, ТОВ Авентус Україна передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Авентус Україна права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 83 214 грн., з яких: 23 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 62 214 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - за пенею і штрафами.

24.06.2024 року між ТОВ Стар Файненс Груп і ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 24062024, у відповідності до умов якого, ТОВ Стар Файненс Груп передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Стар Файненс Груп права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 24062024 від 24.06.2024 року, ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 10 500 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 500 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - за пенею.

Згідно із інформацією за № 20.1.0.0.0/7-250306/34014-БТ, яка була надана 25.03.2025 року Акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанк, у ОСОБА_1 станом на 04.10.2023 року у АТ КБ ПриватБанк наявні декілька карткових рахунків. Виписка по рахунку № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 за період із 16.01.2024 року до 01.03.2024 року містить зарахування на суму 23 000 грн. (16.01.2024 року), на суму 10 500 грн. (11.02.2024 року), на суму 14 000 грн. (11.02.2024 року) і на суму 3 000 грн. (27.02.2024 року).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 16.06.2025 року, задовольняючи вимоги заявленого ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню. При цьому, суд першої інстанції врахував, що вказані позивачем договори про надання грошових коштів у позику, кредиту та факторингу не були визнані у встановленому Законом порядку недійсними чи нікчемними, і в силу положень статей: 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України, ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог статей: 12, 81 ЦПК України, не спростовано відповідачем ОСОБА_1 . Згідно положень статті 141 ЦПК України, із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів судом стягнуто судовий збір у розмірі 3 028 грн.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що оригінали кредитних договорів позивачем не були надані, будь-які докази підписання договорів електронними підписами у справі відсутні, а натомість, була надана копія тексту без електронних підписів відповідача та первісного кредитора, яка не відповідає вимогам спеціального законодавства з підстав відсутності оригіналу, тому це є недопустимим доказом, який не має юридичної сили електронного документа. За доводами апелянта, умови кредитування не погоджені у письмовій формі та не підлягають застосуванню до правовідносин сторін. Апелянт стверджує, що позивачем не доведено видачі позики за договорами первісними кредиторами, а отже, і виникнення у останніх прав, які вони могли передати позивачу, не доведено розміри заявленої заборгованості, які не відповідають умовам наданих копій, законодавству України та правовим висновкам Верховного Суду про заборону нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, в період воєнного стану. Апелянт вказує, що ним було подано до суду першої інстанції клопотання про витребування оригіналів кредитних договорів та виписки із банківських рахунків первісних кредиторів щодо фактичного перерахунку ними кредитних коштів, однак, позивачем вищевказаних доказів суду не було надано та не зазначено причин неможливості надання даних доказів. За доводами апелянта, дана обставина була проігнорована судом першої інстанції, у зв`язку з чим ОСОБА_1 повторно заявляє клопотання про витребування зазначених доказів судом апеляційної інстанції. Апелянт звертає увагу, що позадоговірне надходження коштів від іншої особи без жодних правових підстав, не може кваліфікуватися, як позика за кредитним договором із нарахуванням відсотків, і позивач не має права на стягнення коштів, які надійшли не від особи, з якою у нього укладено договір факторингу. Апелянт також вважає розрахунки заборгованості, надані позивачем, неналежними доказами по справі, що у сукупності із викладеним вище, вказує на відсутність в матеріалах справи належних доказів видачі позики первісними кредиторами. Апелянт вказує, що кредитні договори не були підписані обома сторонами в будь-якій формі, їх оригіналів не існує, тобто, було не дотримано письмової форми правочину та вимог до електронного документа. Матеріали справи не містять доказів відносно того, що саме відповідач застосував ідентифікатор електронного підпису, що саме відповідач отримував одноразовий ідентифікатор, відсутні докази реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі первісних кредиторів, відсутні докази ідентифікації за номером телефону, який би належав відповідачу, сторони у письмовій формі не погоджували можливість застосування аналогу відтворення власноручних підписів методом копіювання або підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Апелянт звертає увагу, що не підписані відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин сторін. Доказів виконання обома сторонами кредитних договорів, в тому числі, факту передачі коштів за договорами, позивачем не надано. Апелянт вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неоскарження укладених договорів відповідачем, оскільки умови даних договорів, в силу законодавства, є нікчемними та не потребують подання зустрічного позову про визнання їх недійсними. ОСОБА_1 стверджує, що розраховані позивачем суми заборгованості не відповідають умовам наданих копій договорів, нормам законодавства, нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, в період воєнного стану, прямо заборонено законодавством, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживачів.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 статті 15, ч. 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до положень статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 статті 638 ЦК України).

За правилами ч.1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII (далі-Закон №675-VIII) від 03.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону №675-VIII передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей: 11, 12 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.1, ч.2 статті 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 ч.1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч.1 статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 статті 519 ЦК України).

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із положеннями статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до положень ч.1 статі 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів договір позики № 79774587, сума позики становить 10 500 грн., строком на 30 днів, із процентною ставкою - 2.5% (фіксована) базова/день. 11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Аванс Кредит кредитний договір № 17207-02/2024, сума кредиту становить 14 000 грн., строком на 120 днів, із процентною ставкою - 2.50% в день. 16.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Авентус Україна кредитний договір № 7480738, сума кредиту становить 23 000 грн., строком на 360 днів, із процентною ставкою - 2.20% у день, зниженою процентною ставкою - 1,65 % в день, що застосовується з дати видачі кредиту до 15.02.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема, до вказаного строку (включно), (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту. 27.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Стар Файненс Груп кредитний договір № 29557-02/2024, сума кредиту становить 3 000 грн., строком на 100 днів, із процентною ставкою - 2.50% (фіксована) базова/день. Вказані були договори укладені у формі електронних документів з використанням електронного підпису. До позовної заяви позивачем надано електронні примірники даних договорів, із додатками, з накладеним електронним підписом позивача після підписання договорів відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Згідно з інформацією за № 20.1.0.0.0/7-250306/34014-БТ, яка була надана 25.03.2025 року Акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанк, у ОСОБА_1 станом на 04.10.2023 року у АТ КБ ПриватБанк наявні декілька карткових рахунків. Виписка по рахунку № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 за період із 16.01.2024 року до 01.03.2024 року містить зарахування на суму 23 000 грн. (16.01.2024 року), на суму 10 500 грн. (11.02.2024 року), на суму 14 000 грн. (11.02.2024 року) і на суму 3 000 грн. (27.02.2024 року).

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно приписів ч.1, ч.2, ч.3, ч.4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

У цивільних справах Європейський Суд з прав людини використовує стандарт баланс ймовірностей (a balance of probabilities), а саме, необхідно довести, що факт скоріше був, аніж не був, тобто, суб`єктивна впевненість може бути виміряна як така, що дорівнює 51% і вище (ця математична аналогія випливає із пояснення в справі Miller v MinisterofPensions [1947] 2 All ER 372). В практиці Європейського Суду з прав людини можна знайти десятки рішень, в яких суд посилається на balance of probabilities для оцінки обставин справи. Наприклад, в рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., Європейський Суд з прав людини застосовує баланс ймовірностей. У рішенні J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р. Європейський Суд з прав людини вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам. Кожна людина з власного досвіду має уявлення про те, що деякі факти трапляються рідко, а деякі - часто. Це називають апріорною вірогідністю або вірогідністю, що визначена природою речей (inherentprobability). З цього починається процес доказування: чим менш правдоподібна та обставина, яку слід довести, тим більш переконливими мають бути докази, і навпаки, чим більш вірогідною здається обставина, тим менше зусиль потрібно від сторони, на яку покладено тягар доведення, аби переконати суд.

Ще один стандарт доказування - поза розумним сумнівом. У справі Кобець проти України Європейський Суд з прав людини повторює, що відповідно до його прецедентної практики, при оцінці доказів він керується критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення у справі Авшар проти Туреччини). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 року у справі №914/2505/17 вказує, що принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення 11.02.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів договору позики № 79774587, із сумою позики 10 500 грн.; укладення 11.02.2024 року між відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ Аванс Кредит кредитного договору № 17207-02/2024, із сумою кредиту 14 000 грн.; укладення 16.01.2024 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ Авентус Україна кредитного договору № 7480738, із сумою кредиту 23 000 грн.; укладення 27.02.2024 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ Стар Файненс Груп кредитного договору № 29557-02/2024, із сумою кредиту 3 000 грн. Відповідних відомостей про визнання вищевказаних кредитних договорів недійсними чи неукладеними матеріали справи в собі не містять.

У вказаних договорах сторонами погоджено всі їх істотні умови, договори є дійсними і у судовому порядку не оскаржувались, а відповідачем ОСОБА_1 не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних і допустимих доказів на спростування факту укладення даних договорів. Як вбачається із матеріалів справи, договори були підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна і пароля, вказані договори не були б укладеними, і за даних обставин, сторони вказаних договорів досягли згоди щодо усіх істотних умов відповідних правочинів.

Необхідно зазначити, що за нормами Закону України Про електронну комерцію, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Належних, документально підтверджених доказів на спростування тверджень позивача щодо підписання договорів електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, відповідачем суду не надано.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що у справі є доведеним, що договори між первісними кредиторами та відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, в кожному випадку відповідач подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладені сторонами. Отже, дані правочини, відповідно до Закону України Про електронну комерцію, вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, при цьому, укладення даних договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21.

Необхідно зазначити, що тягар доказування неналежності мобільного номеру телефону, інших засобів зв`язку покладено саме на відповідача, який не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів, що зазначені у кредитному договорі засоби зв`язку йому не належать.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів перерахування йому кредитних коштів первісними кредиторами спростовуються матеріалами справи, зокрема, інформацією за № 20.1.0.0.0/7-250306/34014-БТ, яка була надана 25.03.2025 року Акціонерним товариством Комерційний банк ПриватБанк про наявність у ОСОБА_1 , станом на 04.10.2023 року, у АТ КБ ПриватБанк карткових рахунків, та випискою по рахунку № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_1 за період із 16.01.2024 року до 01.03.2024 року, яка містить зарахування на суму 23 000 грн. (16.01.2024 року), на суму 10 500 грн. (11.02.2024 року), на суму 14 000 грн. (11.02.2024 року), на суму 3 000 грн. (27.02.2024 року), що відповідає датам укладення кредитних договорів, та вказаним у них сумам позики.

Відповідачем не надано суду належних і достатніх доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги відносно того, що вищевказані кошти не були зараховані на картковий рахунок ОСОБА_1 , вказаний у договорах або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких даних.

Звертаючись до суду із позовом, ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, на підставі положень статей: 512, 514, 516, 1077, 1078, 1082 ЦК України надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитними договорами, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.

Апеляційний суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, які визначені укладеними договорами, при цьому, взяті на себе зобов`язання відповідач у повному обсязі не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка не сплачувалась ні новому, ні первісному кредитору. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не звертався із письмовими заявами про припинення дії договорів ні до первісних кредиторів, ні до їх правонаступників. Апеляційний суд також враховує ту обставину, що відповідачем ОСОБА_1 14.02.2024 року було частково погашено суму заборгованості за договором № 7480738 від 16.01.2024 року, укладеним між ним та ТОВ Авентус Україна, що спростовує його доводи щодо неукладення даного договору.

Апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 відносно того, що 23.04.2021 року у нього було викрадено кредитні картки та особисті документи, і його персональними даними могли скористатись інші особи, у зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів. Відповідач мав право звернутись до банківської установи, в якій у нього відкрито картковий рахунок, зазначений у договорах, з приводу можливого вчинення щодо нього шахрайських дій, незаконного зарахування коштів на його картковий рахунок тощо, проте, вказаним правом ОСОБА_1 не скористався. Доказів відкриття кримінального провадження за вищевказаним фактом, а також надання ОСОБА_1 статусу потерпілого у вказаному провадженні, матеріали даної цивільної справи в собі не містять.

В ході судового розгляду даної справи відповідачем не надано суду належних та достатніх, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, доказів, які б спростовували факт укладення відповідачем вказаних вище кредитних договорів та відповідно, отримання кредитних коштів, або які підтверджували б повернення позичальником суми заборгованості у повному розмірі та у строки, визначені кредитними договорами.

Як було зазначено вище, при зверненні із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 16.06.2025 року, апелянт ОСОБА_1 просив апеляційний суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, на підставі статті 84 ЦПК України та приєднати до матеріалів справи наступні письмові докази (а.с.56-62, том 2): 1.Оригінал Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 2. Оригінал Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 3. Оригінал Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 4. Оригінал Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року з позичальником ОСОБА_1 з усіма додатками і додатковими угодами до нього - з електронними підписами обох Сторін у дату укладення. 5. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 79774587 від 11.02.2024 року. 6. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року. 7. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 7480738 від 16.01.2024 року. 8. Виписка з банківського рахунку кредитора за дату Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику ОСОБА_1 по Договору про надання кредиту № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року.

Апеляційний суд вважає вищевказане клопотання апелянта ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, всі письмові докази, необхідні для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, містяться у матеріалах даної справи №734/52/25. Зокрема, ухвалою Козелецького районного суду від 25.02.2025 року (а.с.212-213, том 1), було витребувано у АТ КБ Приват Банк інформацію, що мітить банківську таємницю, про наявність у ОСОБА_1 карткового рахунку, про надходження на банківську картку грошових коштів у розмірах, що відповідають сумам коштів, отриманих у позику за кредитними договорами, які є предметом розгляду у даній справі, а також банківську виписку по рахунку ОСОБА_1 , для підтвердження вказаної інформації. На виконання вимог зазначеної ухвали суду першої інстанції, АТ КБ Приват Банк було надано суду відповідні документи, які містяться у матеріалах справи (а.с.218-219 том 1), і які були предметом дослідження та перевірки суду першої інстанції. Крім того, як вбачається із ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 05.05.2025 року (а.с.227-228, том 1), аналогічне клопотання про витребування доказів заявлялось відповідачем ОСОБА_1 суду першої інстанції, і дане клопотання відповідача було задоволено судом першої інстанції в повному обсязі. На виконання вимог ухвали суду від 05.05.2025 року, позивачем було надано вичерпну та мотивовану відповідь (а.с.233-236, том 1). При цьому, звертаючись із аналогічним клопотанням до суду апеляційного інстанції, відповідач не наводить обґрунтованих мотивів та підстав для його повторного задоволення.

Разом з тим, дослідивши надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані розрахунки проведено без врахування положень Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг№3498-IX від 22.11.2023 року, який набрав чинності 24.12.2023 року.

Вказаним Законом внесено зміни, серед іншого, у розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування №1734-VII від 15.11.2016 року, який доповнено пунктом 17 наступного змісту:

17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5%;

- протягом наступних 120 днів - 1,5%.

Крім цього, статтю 8 Закону України Про споживче кредитування доповнено частиною п`ятою такого змісту:

5. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Таким чином, відповідно до пункту 17 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування, тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року, тобто до 20.08.2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 року включно);

- протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року включно).

На підставі ч.5 статті 8 Закону України Про споживче кредитування, починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто, з 21.08.2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України Про споживче кредитування, не може перевищувати 1%.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів договір позики № 79774587, сума позики становить 10 500 грн., строком на 30 днів, із процентною ставкою - 2.5% (фіксована) базова/день, та зниженою відсотковою ставкою у розмірі 0,75 % в день, що застосовується в перші 30 днів дії даного договору. Умовами договору (п.4) передбачено продовження строку його дії на 90 днів у разі невиконання позичальником умов договору з повернення позики та відсотків у визначений договором строк, зі сплатою відсотків за базовою ставкою в розмірі 2,5 % в день.

Кредитний договір укладений після набрання чинності 24.12.2023 року Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року, тому на нього поширюється дія пункту 5 розділу I цього Закону.

Доказів погашення відповідачем боргу протягом перших 30 днів його дії та протягом наступних 90 днів після його пролонгації, відповідно до п. 4 договору матеріали справи не містять. Таким чином, загальний строк дії договору складає 120 днів, кінцевою датою строку дії договору є 09.06.2024 року, отже, кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 11.02.2024 року по 09.06.2024 року (120 днів).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за даним договором, заборгованість відповідача, яку просив стягнути позивач і яку стягнув на користь позивача із відповідача оскаржуваним рішенням від 16.06.2025 року суд першої інстанції, становить 36 487 грн. 50 коп., із яких: 10 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25 987 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками.

При цьому, поза увагою суду залишилося те, що період дії договору підпадає під сферу дії Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року. Так, за період з 11.02.2024 року по 11.03.2024 року (30 днів) нараховувались відсотки за зниженою ставкою 0,75 % в день. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, його було пролонговано на 90 днів до 09.06.2024 року, зі сплатою процентів в розмірі 2,5 % в день, при цьому, відповідно до приписів вищевказаного Закону, процентна ставка за хронологічний період з 23.04.2024 року по 09.06.2024 року, не може перевищувати 1,5 % за кожен день користування кредитом. За даних обставин, за розрахунком апеляційного суду, загальний розмір процентів, які підлягали нарахуванню за період з 11.02.2024 року по 09.06.2024 року, із врахуванням вказаних вище вимог Законодавства та умов договору, що їм не суперечать, та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за договором позики № 79774587 від 11.02.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів, становить 18 585 грн. Загальна сума заборгованості за даним договором, яка підлягає стягненню - 29 085 грн.: (10 500 + 18 585 грн. = 29 085 грн.)

11.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Аванс Кредит кредитний договір № 17207-02/2024, сума кредиту становить 14 000 грн., строком на 120 днів, із процентною ставкою - 2.50% в день.

Кредитний договір укладений після набрання чинності 24.12.2023 року Законом України Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року, тому на нього поширюється дія пункту 5 розділу I цього Закону.

Доказів погашення відповідачем боргу протягом строку його дії, матеріали справи в собі не містять. Загальний строк дії договору складає 120 днів, кінцевою датою строку дії договору є 09.06.2024 року, отже, кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 11.02.2024 року по 09.06.2024 року (120 днів).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за даним договором, заборгованість відповідача, яку просив стягнути позивач і яку стягнув на його користь оскаржуваним рішенням суд першої інстанції від 16.06.2025 року, становить 56 000 грн., із яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 42 000 грн. - заборгованість за відсотками.

При цьому, поза увагою суду залишилося те, що період дії договору підпадає під сферу дії Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року. Так, за період з 11.02.2024 року по 22.04.2024 року (72 дні) нараховувались відсотки за ставкою 2,5 % в день, що не суперечить вимогам вказаного Закону. При цьому, процентна ставка у хронологічний період з 23.04.2024 року по 09.06.2024 року не може перевищувати 1,5 % за кожен день користування кредитом. За даних обставин, за розрахунком апеляційного суду, загальний розмір процентів, які підлягали нарахуванню за період з 11.02.2024 року по 09.06.2024 року, із врахуванням вказаних вище вимог законодавства та умов договору, що їм не суперечать, та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 17207-02/2024 від 11.02.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ Аванс Кредит, становить 35 280 грн. Загальна сума заборгованості за даним договором, що підлягає стягненню - 49 280 грн.: (14 000 + 35 280 грн. = 49 280 грн.)

16.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Авентус Україна кредитний договір № 7480738, сума кредиту становить 23 000 грн., строком на 360 днів, із процентною ставкою - 2.20% у день, зниженою процентною ставкою - 1,65 % в день, що застосовується з дати видачі кредиту до 15.02.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема, до вказаного строку (включно), (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту.

Кредитний договір, укладений після набрання чинності 24.12.2023 року Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року, тому на нього поширюється дія пункту 5 розділу I цього Закону.

Згідно розрахунку заборгованості за даним договором, у зв`язку із виконанням умов договору, в частині внесення першого платежу по відсотках, згідно графіку платежів та сплатою 14.02.2024 року відсотків за кредитом в сумі 11 385 грн., кредитодавцем було застосовано знижену процентну ставку - 1,65 % з дати видачі кредиту до 15.02.2024 року.

Доказів погашення відповідачем боргу протягом подальшої дії договору матеріали справи в собі не містять. Загальний строк дії договору складає 360 днів, кінцевою датою строку дії договору є 10.01.2025 року, отже, кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 16.01.2024 року по 10.01.2025 року (120 днів).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за даним договором, заборгованість відповідача, яку просив стягнути позивач і яку стягнув на його користь оскаржуваним рішенням від 16.06.2025 року суд першої інстанції, становить 83 214 грн., із яких: 23 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 60 214 грн. - заборгованість за відсотками. Апеляційний суд звертає увагу, що кредитор скористався своїм правом дострокового припинення нарахування процентів, та згідно вказаного розрахунку, останнє нарахування здійснив 13.06.2024 року.

При цьому, поза увагою суду залишилося те, що період дії договору підпадає під сферу дії Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року. Так, за період з 16.01.2024 року по 15.02.2024 року було нараховано відсотки за зниженою ставкою 1,65 % в день в розмірі 11 385 грн., що були сплачені ОСОБА_1 14.02.2024 року. З 16.02.2024 року по 22.04.2024 року (67 днів) нараховувались відсотки за ставкою 2,2 % в день, що не суперечить вимогам вказаного Закону. При цьому, процентна ставка в хронологічний період з 23.04.2024 року по 13.06.2024 року не може перевищувати 1,5 % за кожен день користування кредитом. За даних обставин, за розрахунком апеляційного суду, загальний розмір процентів, які підлягали нарахуванню за період з 16.02.2024 року по 13.06.2024 року, із врахуванням вказаних вище вимог Законодавства та умов договору, що їм не суперечать, та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 7480738 від 16.01.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ Авентус Україна, становить 51 842 грн. Загальна сума заборгованості за даним договором, що підлягає стягненню - 74 842 грн.: (23 000 грн. + 51 842 грн. = 74 842 грн.).

27.02.2024 року відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ Стар Файненс Груп кредитний договір № 29557-02/2024, сума кредиту становить 3 000 грн., строком на 100 днів, із процентною ставкою - 2.50% (фіксована) базова/день.

Кредитний договір, укладений після набрання чинності 24.12.2023 року Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року, тому на нього поширюється дія пункту 5 розділу I цього Закону.

Доказів погашення відповідачем боргу за вказаним кредитним договором, матеріали справи в собі не містять. Загальний строк дії договору складає 100 днів, кінцевою датою строку дії договору є 05.06.2024 року, отже, кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 27.02.2024 року по 05.06.2024 року (100 днів).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за даним договором, заборгованість відповідача, яку просив стягнути позивач і яку стягнув на його користь оскаржуваним рішенням від 16.06.2025 року суд першої інстанції, становить 10 500 грн., із яких: 3 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 500 грн. - заборгованість за відсотками.

При цьому, поза увагою суду залишилося те, що період дії договору підпадає під сферу дії Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг №3498-IX від 22.11.2023 року. Так, за період з 27.02.2024 року по 22.04.2024 року (56 днів) нараховувались відсотки за ставкою 2,5 % в день, що не суперечить вимогам вказаного Закону. Необхідно зазначити, що процентна ставка у хронологічний період з 23.04.2024 року по 05.06.2024 року, не може перевищувати 1,5 % за кожен день користування кредитом. За даних обставин, за розрахунком апеляційного суду, загальний розмір процентів, які підлягали нарахуванню за період з 16.02.2024 року по 13.06.2024 року, із врахуванням вказаних вище вимог Законодавства та умов договору, що їм не суперечать, та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 29557-02/2024 від 27.02.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ Стар Файненс Груп, становить 6 180 грн. Загальна сума заборгованості за даним договором, що підлягає стягненню - 9 180 грн.: (3 000 грн. + 6 180 грн. = 9 180 грн.).

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 162 387 грн., виходячи із розрахунку: (10 500 + 18 585 грн. = 29 085 грн.) + (14 000 + 35 280 грн. = 49 280 грн.) + (23 000 грн. + 51 842 грн. = 74 842 грн.) + (3 000 грн. + 6 180 грн. = 9 180 грн.) = 162 387 грн.

За даних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. При цьому, рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 року апеляційний суд вважає за необхідне змінити, виклавши перший - третій абзаци його резолютивної частини в наступній редакції:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 162 387 (сто шістдесят дві тисячі триста вісімдесят сім) грн., в рахунок погашення заборгованості за договорами, а саме: - за договором позики № 79774587 в розмірі 29 085 грн., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 585 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 17207-02/2024 в розмірі 49 280 грн., з яких: 14 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 280 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 7480738 в розмірі 74 842 грн., з яких: 23 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 51 842 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 29557-02/2024 в розмірі 9 180 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 180 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 2 640 (дві тисячі шістсот сорок) грн. 42 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Приймаючи до уваги, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , і відповідно, про необхідність зміни рішення суду першої інстанції від 16.06.2025 року, то згідно приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд також вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки, за результатами апеляційного перегляду справи, вимоги заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів позову задоволено судом частково, а саме, на 87,2%, то рішення суду першої інстанції від 16.06.2025 року необхідно змінити, зменшивши розмір судових витрат позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених вимог, з 3 028 грн. до 2 640 грн. 42 коп.

В іншій частині рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.06.2025 року, необхідно залишити без змін.

Апеляційний суд, відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 581 грн. 38 коп., в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених (а.с.25, том 2) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Розрахунок наступний: 4 542 грн. (сума сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги) х 12,8% (задоволено апеляційним судом вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 ) = 581 грн. 38 коп.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 червня 2025 року, змінити, виклавши перший - третій абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 162 387 (сто шістдесят дві тисячі триста вісімдесят сім) грн., в рахунок погашення заборгованості за договорами, а саме: - за договором позики № 79774587 в розмірі 29 085 грн., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 585 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 17207-02/2024 в розмірі 49 280 грн., з яких: 14 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 280 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 7480738 в розмірі 74 842 грн., з яких: 23 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 51 842 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 29557-02/2024 в розмірі 9 180 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 180 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів 2 640 (дві тисячі шістсот сорок) грн. 42 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 червня 2025 року, залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів на користь ОСОБА_1 581 (п`ятсот вісімдесят одну) грн. 38 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: