Провадження № 6/201/519/2025
УХВАЛА

09 грудня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дніпрі питання щодо виправлення помилки у виконавчих листах у цивільній справі № 201/11468/23 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала указана цивільна справа.

До суду 27 листопада 2025 року від Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» надійшла заява про виправлення помилки у виконавчих листах.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилався на те, що Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська винесено виконавчі листи, в яких в резолютивній частині зазначено: "Стягнути з Державної казначейської служби України користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , суму судових витрат у розмірі 2 631,30 грн.".

Втім боржником у виконавчих листах зазначено Державну казначейську службу України. Державна казначейська служба України фактично є суб`єктом виконання рішення, разом з тим, згідно практики Верховного Суду України, відсутня необхідність зазначення відомостей про суб`єкта його виконання рішення, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення прав позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не у самому рішенні.

Тобто, у зазначеній цивільній справі було допущено помилку у виконавчому листі, а саме не вірно вказано боржника «Державна казначейська служба України», тоді як вірно: «Держава Україна».

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За роз`ясненнями, викладеними у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22 лютого 2017 року), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Відповідно до підпункту 7 пункту 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Таким чином, оскільки органи Казначейство мають виняткову компетенцію на вжиття заходів для виконання рішень національних судів про стягнення коштів державного бюджету, то в силу приписів ст. 432 ЦПК України та п. 7 п. 5 Порядку №845, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області має право на звернення до суду із заявою (клопотанням) про виправлення помилки у виконавчому документі.

Дослідивши виконавчі листи у справі №201/11468/23, видані 12 травня 2025 року Соборним районним судом міста Дніпра, судом встановлено, що боржником зазначено «Державну казначейську службу України», однак як вбачається із Постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року у справі №201/11468/23, постановлено компенсувати Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» за рахунок держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною другою статті 2 ЦК України встановлено, що учасником цивільних відносин є держава Україна.

Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 25.09.2019 року у справі № 607/5841/17, від 18.11.2020 року у справі № 554/5980/18, від 15.06.2022 року у справі № 398/2910/20, від 09.02.2022 року у справі № 757/6203/21-ц, від 23.02.2022 року у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 року у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 року у справі №757/4091/20-ц, від 04.10.2023 року у справі № 757/5351/21-ц, від 18.10.2023 року у справі № 127/1407/22, що кошти державного бюджету належать на праві власності Державі.

Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК України).

Проаналізувавши матеріали справи, слід дійти висновку, що суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про виправлення помилки у виконавчих листах № 201/11468/23, зазначивши вірно боржника «Держава Україна».

На підставі викладеного і керуючись ст. 432 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про виправлення помилки у виконавчому листі у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Виправити допущену у виконавчому листі у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості помилку наступним чином: вважати правильним боржником «Держава Україна».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова