Провадження №6/201/521/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович через систему «Електронний суд» 25 листопад 2025 року звернувся до суду з поданням, яке було зареєстроване судом 28 листопад 2025 року, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, в якій останній просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на яке не зареєстровано за ним в установленому законом порядку а саме на: - на 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі рішення суду у справі № 201/15069/24 від 02 липня 2025 року виданого Соборним районним судом м. Дніпра.

В обгрунтування подання зазначає, що ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, грошових коштів і витрат. В ході розгляду цивільної справи № 201/14744/23 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська встановлено, що ОСОБА_1 , 26 жовтня 2023 року взяв у ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 730 624 грн., що на той час було еквівалентно 20 000 доларів США, та між ними укладено договір позики у письмовій формі, який посвідчений нотаріусом в передбаченому законом порядку, та ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 ці кошти з обов`язком повернути суму боргу не пізніше 09 листопада 2023 року, за вимогою ОСОБА_2 . Вимога позивача була, строк повернення грошових коштів в указаній сумі згідно договору закінчився, але ці кошти відповідач не повернув.

Розглянувши цивільну справу № 201/14744/23, рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2024 вирішено: позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, грошових коштів і витрат задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , борг за договором позики грошей від 26 жовтня 2023 року в загальній сумі 801 172 грн. 25 коп., з яких сума боргу 730 624 грн., відсотки річних від суми позики 1140 грн. 97 коп., інфляційні втрати 00 грн. 00 коп., пеня 69 409 грн. 28 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 8 011 грн. 72 коп.

На підставі вищезазначеного судового рішення, ОСОБА_2 отримала виконавчі листи, та звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича з відповідними заявами про примусове виконання рішення.

У зв`язку з чим, на виконанні позивача, перебуває зведене виконавче провадження № 75672074 до складу якого входять два виконавчі провадження, а саме: Виконавче провадження № 75668814 з примусового виконання виконавчого листа №201/14744/23 від 18 липня 2024, виданий Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , борг за договором позики грошей від 26 жовтня 2023 року в загальній сумі 801172 грн. 25 коп., з яких сума боргу 730 624 грн., відсотки річних від суми позики 1140 грн. 97 коп., інфляційні втрати 00 грн. 00 коп., пеня 69409 грн. 28 коп.; Виконавче провадження № 75669062 з примусового виконання виконавчого листа №201/14744/23 від 18 липня 2024, виданий Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 8 011 грн. 72 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», за вказаними виконавчими документами 31 липня 2024 позивачем відкриті виконавчі провадження, про що винесені відповідні постанови № 75668814, № 75669062, копії яких рекомендованою кореспонденцією направлені сторонам виконавчого провадження. На підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», зазначенні виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 75672074 про, що винесена відповідна постанова від 31 липня 2024 року.

Боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження були направлені рекомендованою кореспонденцією на адресу зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення виконання вимог виконавчих документів позивачем 31 липня 2024 року накладено арешт на все майно боржника, про що дані внесені до відповідних Реєстрів. Також, відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі заяв стягувача (третьої особи), позивачем 31 липня 2024 року винесена постанова про арешт коштів боржника, копії якої за вих. № 01-29/44354 направлені відповідним банківським установам для виконання. Відповідно до відповідей отриманих від банківських установ, позивачем встановлено про відсутність коштів на відкритих розрахункових рахунках, які відкриті відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді на запит з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 09 жовтня 2025, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданої інформації та правовстановлюючих документів КП «Дніпровське МБТІ» ДМР за номером № 9290 від 07 серпня 2024 року, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності: гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 на підставі договору міни від 05.09.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО, Поповою І.В., за реєстром №1-3610, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 533п за реєстровим номером №1838-146.

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис №3243 від 03.09.1976 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що матір`ю боржника зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також, встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис №742 від 18 березня 2023 про смерть, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не здійснив на своє ім`я державну реєстрацію права власності на частину вказаної квартири у зв`язку з чим, приватний виконавець Лисенко Ю.О. 28 листопада 2024 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра по справі №201/15069/24 від 02 липня 2025 року позовні вимоги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у майні, якою він володіє спільно з іншими особами задоволено. Визначено, що частка боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , якою він спільно володіє з ОСОБА_2 становить частина.Зазначене судове рішення набрало законної сили 07 серпня 2025 року. Станом на дату звернення до суду, боржником вимоги виконавчих документів не виконано.

Враховуючи відсутність іншого майна, зареєстрованого за боржником, що унеможливлює виконання рішень суду, стягнення має бути звернутим на майно боржника, яке перебуває у його власності, тобто на 1/2 частину квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 листопада 2025 року указане подання передано для розгляду судді Демидовій С.О.

У своїй заяві приватний виконавець просив про результати розгляду подання, винести відповідну ухвалу та направити на адресу офісу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, грошових коштів і витрат. В ході розгляду цивільної справи № 201/14744/23 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська встановлено, що ОСОБА_1 , 26 жовтня 2023 року взяв у ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 730 624 грн., що на той час було еквівалентно 20 000 доларів США, та між ними укладено договір позики у письмовій формі, який посвідчений нотаріусом в передбаченому законом порядку, та ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 ці кошти з обов`язком повернути суму боргу не пізніше 09 листопада 2023 року, за вимогою ОСОБА_2 . Вимога позивача була, строк повернення грошових коштів в указаній сумі згідно договору закінчився, але ці кошти відповідач не повернув.

Розглянувши цивільну справу № 201/14744/23, рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 травня 2024 вирішено: позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, грошових коштів і витрат задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , борг за договором позики грошей від 26 жовтня 2023 року в загальній сумі 801 172 грн. 25 коп., з яких сума боргу 730 624 грн., відсотки річних від суми позики 1140 грн. 97 коп., інфляційні втрати 00 грн. 00 коп., пеня 69 409 грн. 28 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 8 011 грн. 72 коп.

На підставі вищезазначеного судового рішення, ОСОБА_2 отримала виконавчі листи, та звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича з відповідними заявами про примусове виконання рішення.

У зв`язку з чим, на виконанні позивача, перебуває зведене виконавче провадження № 75672074 до складу якого входять два виконавчі провадження, а саме: Виконавче провадження № 75668814 з примусового виконання виконавчого листа №201/14744/23 від 18 липня 2024, виданий Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , борг за договором позики грошей від 26 жовтня 2023 року в загальній сумі 801172 грн. 25 коп., з яких сума боргу 730 624 грн., відсотки річних від суми позики 1140 грн. 97 коп., інфляційні втрати 00 грн. 00 коп., пеня 69409 грн. 28 коп.; Виконавче провадження № 75669062 з примусового виконання виконавчого листа №201/14744/23 від 18 липня 2024, виданий Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 8 011 грн. 72 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», за вказаними виконавчими документами 31 липня 2024 позивачем відкриті виконавчі провадження, про що винесені відповідні постанови № 75668814, № 75669062, копії яких рекомендованою кореспонденцією направлені сторонам виконавчого провадження. На підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», зазначенні виконавчі провадження об`єднанні у зведене виконавче провадження № 75672074 про, що винесена відповідна постанова від 31 липня 2024 року.

Боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження були направлені рекомендованою кореспонденцією на адресу зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення виконання вимог виконавчих документів позивачем 31 липня 2024 року накладено арешт на все майно боржника, про що дані внесені до відповідних Реєстрів. Також, відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі заяв стягувача (третьої особи), позивачем 31 липня 2024 винесена постанова про арешт коштів боржника, копії якої за вих. № 01-29/44354 направлені відповідним банківським установам для виконання. Відповідно до відповідей отриманих від банківських установ, позивачем встановлено про відсутність коштів на відкритих розрахункових рахунках, які відкриті відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді на запит з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 09 жовтня 2025 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданої інформації та правовстановлюючих документів КП «Дніпровське МБТІ» ДМР за номером № 9290 від 07 серпня 2024 року, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності: гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 на підставі договору міни від 05.09.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО, Поповою І.В., за реєстром №1-3610, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 533п за реєстровим номером №1838-146.

Відповідно до витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис №3243 від 03.09.1976 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що матір`ю боржника зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також, встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлений актовий запис №742 від 18 березня 2023 про смерть, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не здійснив на своє ім`я державну реєстрацію права власності на частину вказаної квартири у зв`язку з чим, приватний виконавець Лисенко Ю.О. 28 листопада 2024 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра по справі №201/15069/24 від 02 липня 2025 позовні вимоги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника у майні, якою він володіє спільно з іншими особами задоволено. Визначено, що частка боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , якою він спільно володіє з ОСОБА_2 становить частина.Зазначене судове рішення набрало законної сили 07 серпня 2025 року.

Станом на дату звернення до суду, боржником вимоги виконавчих документів не виконано.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), кожна людина має право на справедливий судовий розгляд.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему відбудинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Проте, приватним виконавецм не було долучено належної оцінки майна на яке останній має намір звернути стягнення.

Згідно зі змістом статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

З огляду на визначене, взагалі не відомо яку вартість складатиме квартири на яку звертається стягнення, хоча дана обставина має вагоме значення по справі.

Також суд, звертає увагу, що виконавець у своєму поданні зазначає, що відповідно до відповідей отриманих від банківських установ, позивачем встановлено про відсутність коштів на відкритих розрахункових рахунках, які відкриті відносно боржника ОСОБА_1 .

Проте до матеріалів справи вказані відповіді не долучено, а отже судом неможливо достеменно встановити обґрунтованість тверджень виконавця.

Слід зауважити, що застосування судом ч.10 ст.440 ЦПК України та ст.50 Закону України "Про виконавче провадження"є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише тоді, коли виконавець вичерпав усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №2-592/09, від 23 січня 2019 року у справі №522/6400/15-ц, від 26 травня 2021 року у справі №947/22930/19.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень частин першої-другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 1-22, 440, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Демидова