ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15541/25

Провадження № 22-ц/820/2456/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року (суддя Павловська А.А.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначалося, що 22.02.2021 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-анкету про надання банківських послуг № 0073/980/1877778/21(надалі заява-анкета, договір). Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку ОСОБА_1 із встановленим кредитним лімітом.

Відповідно до умов обслуговування кредитної лінії, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами складає 36% річних.

Відповідач використовував кредитні кошти та здійснював часткове погашення заборгованості, однак виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

20.09.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-24/24, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг № 0073/980/1877778/21 від 22.02.2021.

Взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість складає 72869,47 грн, з яких: 48775,47 грн - заборгованість по тілу кредиту, 24094 грн - заборгованість по відсотках і комісії.

Враховуючи викладене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 0073/980/1877778/21 від 22.02.2021 у розмірі 72869,47 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість у сумі 72869,47грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що на момент укладення між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» договору факторингу № 01.02-24/24 банком вже був ініційований позов відносно стягнення з ОСОБА_1 в межах справи № 686/8029/24 заборгованості на підставі заяви-анкети про надання банківських послуг в АТ «ОТП БАНК» № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021 в розмірі 48667,36 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09.01.2025 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької від 26.09.2024 змінено та зменшено стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021 до 42471,87 грн.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що, факт відступлення права вимоги, та укладення договору факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024 банком не був повідомлений ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ні в подальшому в суді апеляційної інстанції.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій АТ «ОТП Банк», з ОСОБА_1 вже було стягнуто грошові кошти заборгованості за кредитним договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021 в сумі 42 471 грн 87 коп.

Крім цього, на думку скаржника, заява-анкета не містить відомостей про розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, граничну дата погашення відсотків за користування кожного місяця, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки, процентів за прострочення тіла кредиту та будь-яких інших платежів.

Вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що долучені до позовної заяви банком документи не є документами, якими можуть підтверджуватися умови кредитування. Жодних інших документів, які були підписані відповідачем, позивачем не надаються. Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутності в заяві-анкеті домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, неустойки наданий банком паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з факту невиконання позичальником зобов`язань за договором, а також правомірності переходу права вимоги до відповідача.

Проте, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 22.02.2021 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг № 0073/980/1877778/21.Згідно з умовами вказаного договору, АТ «ОТП Банк» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку ОСОБА_1 із встановленим кредитним лімітом.

Відповідно до умов обслуговування кредитної лінії, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами складає 36% річних.

Відповідно до виписки з рахунка клієнта № 0073/0073/980/1877778/21 З 22.02.2021 по 20.09.2024, відповідач використовував кредитні кошти та здійснював часткове погашення заборгованості.

За наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 0073/0073/980/1877778/21 станом на 20.09.2024 складає 72869,47 грн.

20.09.2024 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-24/24.

Згідно з пунктом 1.1 вказаного договору, клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор (новий кредитор) набуває право вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмір портфеля заборгованості.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 01.02-24/24 від 20.09.2024, АТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0073/980/1877778/21 від 22.02.2021

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту анкети-заяви ОСОБА_1 № 0073/980/18777778/21 від 22.02.2021 вбачається, що у ній передбачена річна процентна ставка 36%.

Оскільки кредитні кошти відповідач не повернув і не сплатив проценти за користування ними, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Разом з тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за договором 72869,47 грн визначена з урахуванням плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування» у сумі 4836,97 грн.

Проте без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг надані позивачем договір і тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказану обставину.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права апеляційний суд, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

В анкеті-заяві про надання банківських послуг № 0073/980/18777778/21 від 22.02.2021, яка підписана відповідачем, відсутні умови щодо внесення плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування.

Враховуючи викладене, визначення розміру заборгованості за договором з урахуванням нарахованої плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у сумі 4836,97 грн є необгрунтованим.

Не можуть бути прийняті до уваги аргументи банку про підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту та ознайомлення і погодження таким чином з умовами кредитування.

Оскільки, паспорт споживчого кредиту містить застереження, що інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною лише до 23.02.2021. Зазначений документ містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію Банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Тому, стягнута з ОСОБА_1 сума заборгованості за договором підлягає зменшенню на суму 4836,97 грн (плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування) до 68032,50 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неповідомлення боржника про відступлення прав вимоги, колегія суддів враховує наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора.

Отже, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, відступлення права вимоги вважається здійсненим з моменту отримання боржником повідомлення про заміну кредитора. Форма та спосіб такого повідомлення законом не обмежені, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з заявою-анкетою про надання банківських послуг № 0073/980/18777778/21 від 22.02.2021, ОСОБА_1 надав банку згоду, зокрема, на відступлення права вимоги за договором третій особі.

Водночас колегія суддів звертає увагу на безпідставність доводів апеляційної скарги про стягнення вже стягнутої заборгованості в межах.

З огляду на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2024 року у справі №686/8029/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021 у сумі 48667,36 грн і судовий збір у сумі 3028 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09.01.2025 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2024 року змінено і зменшено стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021 до 42471,87 грн, суму судового збору до 2643,44 грн.

За змістом вказаної постанови стягнення здійснювалося за договором № 0073/980/1876006/21 від 22.02.2021, водночас у даній справі здійснюється стягнення заборгованості за договором № 0073/980/18777778/21 від 22.02.2021.

Таким чином, рішення суду першої інстанції щодо остаточної загальної суми, яка стягнута з відповідача на користь позивача, підлягає зміні та зменшенню до 68032,50 грн .

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦКП України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (93,36%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2261,55 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду першої інстанції. В свою чергу, з ТОВ «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 241,27 грн судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за договором № 0073/980/1877778/21, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», до 68032,5 грн, судового збору до 2261,55 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 241,27 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай