ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 613/2016/24

провадження № 22-ц/818/4027/25

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційні скарги Колєсніка Ігора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 16 травня 2025 року у складі судді Сеник О.С.-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом у про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, нарахованої з виконання виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох дочок у розмірі 291691,56 грн та штрафу у розмірі 95687,31 грн та про зменшення розміру аліментів, що стягується на підставі вищезазначеного рішення з 1/3 частини доходу до 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у позивача погіршився стан здоров`я, а саме у зв`язку з травмою, отриманою при захисті Батьківщини, він потребує тривалої реабілітації, яку проходить з листопада 2022 року по теперішній час, втратив працездатність і наразі не може працювати, що свідчить значне погіршення його майнового стану. Крім того, сімейний стан ОСОБА_1 змінився, у нього на утримані перебуває дружина, яка не працює, та малолітня дитина. Тому позивач наразі позбавлений можливості сплатити заборгованість зі сплати аліментів, що станом на 01.10.2024 складає 291691,56 грн, штраф у розмірі 95687,31 грн та сплачувати аліменти у розмірі частини доходу, яку неправомірно визначив державний виконавець після досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 травня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що стягуються на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області, в розмірі 19608,07 грн, у тому числі штрафу на суму 4992,81 грн.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з (однієї четвертої) частини доходу (заробітку) до 1/5 (однієї п`ятої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що позивачем доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, тому позов про зменшення розміру раніше призначених аліментів підлягає частковому задоволенню, з урахуванням необхідності дотримання інтересів дитини, яка потребує матеріальної підтримки не лише з боку матері, а й з боку батька, незалежно від наявності у останнього інших дітей та нової сім`ї, а також беручи до уваги, що позивач наразі отримує пенсію, і не надав доказів того, що його дружина не працює та не отримує доходів. Відповідно до наявних в матеріалах справи копій постанов державного виконавця та довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів почала формуватися задовго до отримання ним травми в ході воєнних дій та звільнення зі служби, зокрема, станом на 29.05.2019 становила 72623,32 грн, станом на 22.10.2020 - 110115,82 грн, станом на 01.04.2023 181388,99 грн. Тому суд дійшов до висновку про те, що підстави для повного звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам у сумі 291691,56 грн відсутні і звільнив його лише від заборгованості за період з 03.04.2023 по 01.10.2024 у розмірі 19608,07 грн та від сплати штрафу в частині, яка відповідає 50% заборгованості за період з 03.04.2023 по 01.09.2024 4992,81 грн.

Не погодившись з рішеннями суду ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в яких посилаючись на не повне дослідження обставин справи просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 не є у спорі законним представником старшої дочки після досягнення останньою повноліття, а тому не є отримувачем (стягувачем) і розпорядником коштів сумі аліментів, що є заборгованістю. Відповідно вона не є належним відповідачем за цією вимогою позивача. Позивачем не доведено наявність причино-наслідкового зв`язку між отриманим пораненням і частковою втратою працездатності в 2024 році із виникненням заборгованості по сплаті аліментів за період стягнення аліментів, зокрема з 2013 року і по теперішній час. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів про свій матеріальний стан який би свідчив, що він не мав і немає матеріальної спроможності здійснити погашення заборгованості по аліментам та утримувати у визначеному розмірі молодшу дочку ОСОБА_5 . Вимога позивача про звільнення його від сплати штрафу не може бути предметом розгляду за позовом до відповідачки , оскільки штраф застосовувався державним виконавцем як санкція за невиконання позивачем обов`язку сплачувати аліменти.

18.06.2025 представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в яких посилаючись на не повне дослідження обставин справи просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно встановлені обставини у справі та ухвалив рішення, що не відповідає вимогам закону. Висновок суду про відсутність підстав для повного звільнення позивача від сплати аліментів та штрафу суперечить наданим позивачем доказам про відсутність його вини в утворенні заборгованості з аліментів. Отримуваний ОСОБА_5 дохід завжди був фіксований та виконавча служба володіла інформацією щодо місця роботи боржника, але несвоєчасно направляла відповідні постанови, оскільки постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника була винесена державним виконавцем та направлена до військової частини НОМЕР_1 лише 28.02.2024. У період військової служби ОСОБА_1 : з 26.10.2022, 13.11.2022 - отримання тяжкого поранення та 03.04.2023 - звільнення з військової служби за станом здоров`я, встановлення II групи інвалідності та 70% втрати працездатності. 12.09.2023 була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 95687,31 грн. Позивач не ухилявся від сплати аліментів. Виконавець завжди мав повну інформацію про місце роботи та доходи позивача, матеріали справи не містять жодного доказу здійснення державним виконавцем в період з 26.10.2022 по 28.02.2024 року дій, зокрема, але не виключно, щодо направлення на адресу роботодавця боржника виконавчого листа на виконання. Крім цього державним виконавцем безпідставно розрахований штраф виходячи з суми заборгованості, яка включає неправомірно нараховані аліменти у розмірі 1/4 замість 1/6 після досягнення старшою дитиною повноліття. Суд зменшив аліменти до 1/5 частини доходу замість обов`язкових 1/6 частини згідно з чіткою нормою закону, проте не врахував що стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище боржника значно змінилось. До апеляційної скарги надає: довідку про доходи №0331 0038 0324 2323, копію посвідчення УБД серія НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , довідку про склад зареєстрованих у приміщенні та забезпеченість житловою площею.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.12.2012 по справі № 2004/1961/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року (а.с. 11).

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 27.05.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 38161171 по виконанню виконавчого листа № 2004/1961/2012 від 21.01.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходу до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29.11.2012 (а.с.12).

18.12.2017 виконавче провадження ВП № 38161171 було відновлено державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.13).

29.05.2019 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , отримані у вигляді заробітної плати у ФОП ОСОБА_8 , відповідно до якої з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків належало проводити утримання в розмірі 70%, тобто, по 1/3 частині щомісячних платежів, та залишок до погашення заборгованості в сумі 72623,32 грн (а.с. 14-15).

12.09.2023 державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 95687,31 грн у зв`язку з наявністю заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. Заборгованість зі сплати аліментів становить 191374,61 грн (а.с. 21-22).

Постановою 20.05.2024 державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківській області звернено стягнення з боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у сільськогосподарському кооперативі «Писарівка» для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 308989,92 грн (а.с. 16-18)

28.02.2024 державним виконавцем Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області винесено постанову про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 для погашення загальної суми заборгованості у розмірі 303516 грн (а.с. 19-20)

Згідно довідки-розрахунку по АСВП 38161171 та зазначених постанов державного виконавця, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2004/1961/2012 від 21.01.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 22.10.2022 складала 110115,82 грн, станом на 28.02.2024 - 303516,00 грн, станом на 20.05.2024 - 308989,92 грн, станом на 31.08.2024 - 293703,70 грн, у т.ч. залишок нестягнутих коштів по штрафу 92302,28 грн (а.с.26).

06.03.2015 ОСОБА_1 укладено шлюб із ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.03.2015 (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_10 народився син ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.28).

Як вбачається зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2022 № 286, ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу по мобілізації з 26.10.2022 (а.с.48).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023, солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 08.11.2022 по 13.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Бахмут Донецької області (а.с.31).

Відповідно до посвідчення від 12.01.2024, виданого Управлінням соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації, та посвідчення серії НОМЕР_6 від 25.04.2024, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, особою з інвалідністю 2 групи (а.с.10).

Відповідно до довідки № 6214 від 21.11.2022 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків та перебував на стаціонарному лікуванні з 14.11.2022 по 21.11.2022 (а.с.37).

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 25750/2022 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з 22.11.2022 по 16.12.2022. Виписаний 25.11.2022 з поліпшенням. Рекомендовано : обмеження фізичного навантаження протягом 30 днів; еластине бинтування лівої нижньої кінцівки; нормовен, канефрон (а.с.32-33).

Як вбачається зі свідоцтва про хворобу № 1412 від 24.02.2023, складеного госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_7 , затвердженим Регіональною ВЛК 28.02.2023, ОСОБА_1 згідно з наданою медичною документацією та довідкою про обставини травми № 3021 від 17.02.2023 під час артилерійського обстрілу поблизу н.п. Бахмут 13.11.2022 отримав МВТ : проникаючу сліпу хребтову травму з вхідним отвором в поперековій ділянці, забій корінців кінського хвоста, пневморахіс, перелом остистих відростків L2, L4, L5, стороннє тіло металевої щільності у хребтовому каналі на рівні L5-S1, стороннє тіло металевої щільності паравертебрального канала зліва на рівні L5, стороннє металеве тіло на рівні L5-S1, стороннє тіло лівої нирки, багатовідламковий перелом лівої клубної кістки.

Лікувався на етапах евакуації, виконані операції : 15.11.2022 лямінектомія L5, видалення металевого уламку на рівні L5, пластика ТМО; 29.11.2022 видалення стороннього тіла лівої нирки.

Перебував на обстеженні та лікуванні : з 14.11.2022 по 21.11.2022 КП «ДОКЛ ім. Мечнікова», з 22.11.2022 по 16.12.2022 КНП «ОКЛ Івано-Франківської ОР».

Травма тяжка. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Постанова ВЛК про придатність до військової служби непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.30).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Е-14662 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова «ДОР», ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі вказаного медичного закладу з 14.11.2022 по 21.11.2022, де йому 15.11.2022 було проведено операцію ляміенктомія Л5, видалення металевого уламку на рівні Л5, пластика ТМО.

Рекомендовано при виписці продовження лікування та обсетеження хірурга, невролога; ЛФК, масаж, фізіопроцедури; санаторно-курортне лікування; обмеження фізичних навантажень, осьових навантажень, підняття ваги до 3 кг; продовження антибіотикотерапію; догляд за раною (а.с.34).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 661 КНП «Золочівська лікарня» Золочівської селищної ради, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні вказаного закладу з 01.08.2024 по 09.08.2024, з діагнозом : наслідки МВТ (13.11.2022) і сліпих уламкових поранень поперекової ділянки з забоєм корінців кінського хвоста у вигляді консолідованих багатоуламкових переломів лівої клубної кістки та остистих відростків L2-L4 хребців, стороннього тіла ділянки ліовї клубної кістки. Стан після лямінектомії та видалення металевого уламку на рівні L5, видалення стороннього тіла лівої нирки (15.11.2022), 29.11.2022), поперековий остеохондроз, спонділартроз, остеорартоз кульшових суглобів ІІ ступеня з больовим та коренцевим синдромом

Лікувальні рекомендації санаторно-курортне лікування (а.с.35).

Згідно з довідкою КНП «Обласний центр медико-соціальної експертизи» серії 12ААА № 053393 від 06.11.2023, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 70% одноразово (а.с.36).

Як вбачається зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 № 212, а також довідки військової частини НОМЕР_1 від 7903/ФЕС від 16.10.2024, ОСОБА_1 звільнений зі списків особового складу вказаної військової частини з 03.04.2023 за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК.

Виходячи зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 № 212, ОСОБА_1 при звільненні підлягали виплаті : щомісячна премія в розмірі 523% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, за військове звання та надбавка за вислугу років з 01 по 03 квітня 2023 року, а також грошова компенсація за невикористані основні відпустки : за 2022 рік в кількості 5 діб пропорційно прослуженому часу, за 2023 рік в кількості 30 діб пропорційно прослуженому часу, а також грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік.(а.с.47).

Як пояснив ОСОБА_1 в суді першої інстанції, виплат, які належали йому при звільненні з військової служби, він не отримав, як і грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю.

Відповідно до довідки ГУПФУ в Харківській області від 29.10.2024 № 456 ОСОБА_1 станом на 29.10.2024 ніяких виплат не отримує (а.с.38). В суді першої інстанції була призначена пенсія по інвалідності, яку на момент розгляду справи він отримує протягом 3 місяців.

Як вбачається з повідомлення Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» на адресу головного державного виконавця Богодухівського ВДВС у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 80 від 10.10.2024 та звітів про здійснені відрахування та виплати, ОСОБА_1 працював у вказаному підприємстві з травня по вересень 2024 року, звільнений з СК «Писарівка» 30 вересня 2024 року, у зв`язку з чим виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржнпика у ВП № 38161171 призупинено з 01 жовтня 2024 року.

Згідно з цими звітами та повідомленням, з ОСОБА_1 утримувались аліменти у розмірі 50% заробітку (доходу) (за вирахуванням податків і зборів), у т.ч. утримано аліментів : у травні 2024 року 1921,94 грн, борг 1921,24 грн, у червні 2024 року 1692,51 грн, борг 1692,52 грн, у липні 2024 року 4226,37 грн, борг 4226,37 грн, у серпні 2024 року 4054,36 грн, борг 4054,36 грн, у вересні 2024 року 5403,17 грн, борг 5403,17 грн, всього утримано аліментів 17298,35 грн, коштів на погашення боргу 17298,36 грн.

Станом на 01 жовтня 2024 року сума боргу складає 291691,56 грн. (а.с. 39, 41-45).

В суді першої інстанції позивач пояснив, що з Сільськогосподарського кооперативу «Писарівка» він звільнився у зв`язку з тим, що за станом здоров`я не міг переносити робоче навантаження, а також у зв`язку із забороною лікарів.

У судовому засіданні позивачем надано та оглянуто судом оригінал довідки МСЕК ОСОБА_1 з якого вбачається, що11.10.2024 пройшов повторний медичний огляд, і за результатами огляду йому було встановлено 3 групу інвалідності. Разом з тим, ступінь втрати працездатності не змінився.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 181 СК України).

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частина друга статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 759/22898/20 (провадження № 61-7913 св 22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року в справі № 372/3260/20 (провадження № 61-8523св22)).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч.1 ст.195 СК України).

Згідно з ч. 4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для зміни раніше призначених аліментів, звільнення (повного або часткового) боржника від сплати заборгованості з аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Нормою частини 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту норми ст. 83 ЦПК України усі докази позивач має надавати вчасно до суду першої інстанції. У скарзі не наведені поважні причини, з яких позивач не зміг вчасно надати до суду першої інстанції ті документи, які позивач вперше надав до апеляційної скарги: довідку про доходи №0331 0038 0324 2323, копію посвідчення УБД серія НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , довідку про склад зареєстрованих у приміщенні та забезпеченість житловою площею.

Однак отримання позивачем доказів, які він міг отримати до ухвалення рішення по суті спору та надання їх вперше до суду апеляційної інстанції у відповідь на аргументи суду, відсутність посилання на ці докази у позові усувають відповідальність суду за незастосування вказаної норми частини 7 статті 81 ЦПК України, таку процесуальну поведінку суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання процесуальним правом, яке відповідно до ст. 44 ЦПК України є неприпустимим та порушує принцип рівності сторін, який є елементом принципу змагальності сторін, ст. 12 ЦПК України.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, лише якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у даному випадку таких винятків не встановлено, ризики від недобросовісної процесуальної поведінки позивача не можуть покладатися на іншу сторону спору, тому відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не приймає надані позивачем невчасно з власної вини вищевказані докази.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів відмовляє у врахуванні доказів, поданих апелянтом разом із апеляційною скаргою.

Згідно даних медичної документації ОСОБА_1 після постановлення судового рішення про стягнення з позивача аліментів стан його здоров`я значно погіршився, оскільки ним отримано оскільки ним отримано мінно-вибухову травму, яка за висновком військово-лікарської комісії була визнана тяжкою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, а також перенесення позивачем у зв`язку з цим двох оперативних втручань та подальшого стаціонарного лікування, після чого він був визнаний непридатним до військової служби та 03.04.2023 був звільнений з військової служби.

Крім того, матеріалами справи підтверджено втрату ОСОБА_1 професійної працездатності на 70%, наявність медичних протипоказань до важкої фізичної праці та окремих видів трудових навантажень, відображених у медичних довідках.

Позивачем також доведено факт зміни його сімейного стану після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме укладення ним шлюбу 06.03.2015 та народження у нього сина ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені обставини свідчать про наявність підстав, передбачених законом, для зменшення розміру раніше призначених аліментів.

Вимоги позивача, підтверджені належними чином, узгоджуються із положеннями ч.1 ст.182 СК, яка визначає перелік обставин, що враховуються при визначенні розміру аліментів.

Враховуючи зазначені обставини, судова колегія вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , що є підставою для зміни рішення суду та зменшенні розміру раніше призначених судом аліментів з до 1/6 частки усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованими та зроблених судом висновків не спростовують.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця, станом на 01.04.2023 розмір заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів складав 181388,99 грн, станом на 01.09.2023 - 191374,61 грн (а.с. 26)

Згідно звітів та повідомлень СК «Писарівка» з ОСОБА_1 утримувались аліменти у розмірі 50% заробітку (доходу) (за вирахуванням податків і зборів), у т.ч. утримано аліментів : у травні 2024 року 1921,94 грн, борг 1921,24 грн, у червні 2024 року 1692,51 грн, борг 1692,52 грн, у липні 2024 року 4226,37 грн, борг 4226,37 грн, у серпні 2024 року 4054,36 грн, борг 4054,36 грн, у вересні 2024 року 5403,17 грн, борг 5403,17 грн, всього утримано аліментів 17298,35 грн, коштів на погашення боргу 17298,36 грн. Станом на 01 жовтня 2024 року сума боргу складає 291691,56 грн. При цьому, до складу цієї загальної суми заборгованості була включена сума штрафу в розмірі 95687,31 грн (а.с. 39, 41-45).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 № 212, ОСОБА_1 при звільненні з військової служби підлягали виплаті : щомісячна премія в розмірі 523% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, за військове звання та надбавка за вислугу років з 01 по 03 квітня 2023 року, а також грошова компенсація за невикористані основні відпустки : за 2022 рік в кількості 5 діб пропорційно прослуженому часу, за 2023 рік в кількості 30 діб пропорційно прослуженому часу, а також грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік.

Відповідно до довідки ГУПФУ в Харківській області від 29.10.2024 № 456 ОСОБА_1 станом на 29.10.2024 ніяких виплат не отримує (а.с.38).

Як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції виплат при звільненні з військової служби він не отримав, під час розгляду справи йому була призначена пенсія по інвалідності, яку на момент розгляду справи він отримує протягом 3 місяців.

Судова колегія вважає, що суд дав належну оцінку обставинам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась у позивача задовго до зміни стану його здоров`я та сімейного стану. Водночас в супереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього матеріальної можливості щодо сплати раніше утвореної заборгованості станом на час вирішення справи по суті.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи те, що позивач має 3 групу інвалідності, доказів зміни свого майнового стану суду не надав, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів за період з 03.04.2023 по 01.10.2024 у розмірі 14615,26 грн.

Ст. 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" ( надалі закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 наголошено, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні ч. 2 ст. 63 акону України «Про виконавче провадження», яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному ч. 2 ст. 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення від штрафу стосуються оскарження дій державного виконавця щодо накладення штрафу, проте останній до участі у справі долучений не був та вимог про скасування постанови державного виконавця від 12 вересня 2023 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів (95 687,31 грн) позивачем не заявлено.

У зв`язку правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеного штрафу відсутні.

Враховуючи викладене судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 щодо відсутності підстав для звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів та від штрафу.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1, ч.4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки доводи апеляційних скарг сторін у справі знайшли своє часткове підтвердження, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - зміні.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Частиною 1 статті 141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду мав право на звільнення від судового збору на підставі п.8 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 888,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Колєснік Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 16 травня 2025 року в частині задоволення позову про зменшення розміру аліментів-змінити

Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2004/1961/2912 від 21 січня 2013 року, виданого Богодухівським районним судом Харківської області, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з (однієї четвертої) частини доходу (заробітку) до 1/6 (однієї п`ятої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про змінення розміру заборгованості з аліментів та скасування штрафу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 888 (всімсот вісімдесят вісім) грн 21 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.12.2025.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук