КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/1163/25 Головуючий у суді І інстанції: Гребенюк В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бабур Олесі Петрівни, яка представляє інтереси Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-4» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року про відмову у прийнятті додаткового рішення у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-4» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Житлово-будівельний кооператив «Автомат-4» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04.08.2025 позов задволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 27 160, 06 грн основного боргу, 2 647, 70 грн інфляційних втрат, 692, 76 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 3 028 гривень.

14.08.2025 року до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою позивача про ухвалення додаткового рішення.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Бабур О.П., яка представляє інтереси Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-4», подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу ЖБК «Автомат-4» задовольнити в повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції позивачем до позовної заяви було долучено договір про надання правової допомоги від 01.08.2024 року, акт приймання передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за договором № б/н від 01.08.2024 року від 19.12.2024 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1794759 від 22.01.2025 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 8687/10 від 07.02.2020 року.

Представник апелянта зазначала, що згідно акту приймання передачі наданих послуг професійної правничої допомоги клієнт підтвердив факт належного отримання правової допомоги відповідно до положень договору, а також не має претензій до адвоката стосовно отриманої від нього правової допомоги, вказаної в акті.

Вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, не звернув увагу на сталу правову практику, з приводу того, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

25 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача Кузьменко Г.В., в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін (а.с. 106-118).

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги вказувала на те, що розмір витрат адвоката на правничу допомогу не є прийнятним, бо розрахунок був визначений адвокатом як попередній (орієнтовний), коли ще справа навіть не розглядалась. Суд відбувався за спрощеною системою, без виклику учасників, у тому числі і адвоката Бабур О.П.. Позивач підписав акт-прийому передачі наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2024 року заздалегідь навіть не усвідомлюючи фактичний розмір витрат, що на переконання відповідачки є підозрілим. Крім того зазначала, що адвокат Бабур О.П. додала до розрахунку витрат вартість послуг помічника адвоката, що не є прийнятним, враховуючи, що справа є не складною. Також відповідачка зазначала, що має ряд захворювань та потребує лікування.

Вирішуючи питання прийняття відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Як вбачається із поданого відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем не була дотримана вимога ст. 178 ЦПК України в частині надання документів, що підтверджують надсилання його іншим учасникам справи.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки ОСОБА_1 до відзиву на апеляційну скаргу не долучено доказів надіслання позивачу примірника даного відзиву, що є порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу без розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення за заявою позивача, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення (оплати) наданої правничої допомоги, відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що представник позивача ЖБК «Автомат-4» - адвокат Бабур Олеся Петрівна звертаючись з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, зокрема просила суд стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

До позовної заяви на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача додано: попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації Новосервіс» понесла та/або понесе в майбутньому (а.с. 17), копію договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2024 року укладений між ЖБК «Автомат-4» та ФОП Бабур О.П. (а.с. 18-21), копію акту прийому-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № б/н від 01.08.20024 року (а.с. 22), ордер на надання правничої допомоги виданий адвокатом Бабур О.П. на представлення інтересів ЖБК «Автомат-4» в Подільському районному суді м. Києва, серія АІ № 1794759 від 22.01.2025 року (а.с. 23), копія свідоцтва про надання на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 24).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2025 року позов Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-4» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 27 160 гривень 06 копійок основного боргу, 2 647 гривень 70 копійок інфляційних втрат, 692 гривні 76 копійок 3% річних та судовий збір у розмірі 3028 гривень (а.с. 52-55).

Як вбачається з мотивувальної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції, суд не вирішував питання щодо понесених судових витрат позивача в частині витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з цим, 14.08.2025 року представник позивача - адвокат Бабур О.П. подала до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посила стягнути з ОСОБА_3 на користь ЖБК «Автомат-4» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7000 грн.

Заяву обгрунтовувала тим, що у позовній заяві про стягнення заборгованості, адвокат Бабур О.П. заявляла про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, яку понесе позивач у розмірі 7000 грн та просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ЖБК «Автомат-4» витрати на надання правничої допомоги у сумі 7000 грн (а.с. 58-60).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою позивача про ухвалення додаткового рішення (а.с. 63-65).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Висновок суду першої інстанції про те, що матеріали справи не засвідчують факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, оскільки жодних документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), представник позивача не надала, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).

При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі № 757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) в якій зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки під час вирішення тотожних спорів суду мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви представника позивача - адвоката Бабур О.П. про ухвалення додаткового рішення.

При цьому, беручи до уваги вимоги ст.270 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що додаткове судове рішення ухвалює той суд, що ухвалив рішення, апеляційний суд, вважає необґрунтованими вимоги представника апелянта щодо ухвалення апеляційним судом у даній справі додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищезазначених обставин, оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бабур Олесі Петрівни, яка представляє інтереси Житлово-будівельного кооперативу «Автомат-4» задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «16» грудня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко