Справа № 149/1832/25
Провадження № 22-ц/801/2674/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 рокуСправа № 149/1832/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Панасюка О.С., Сала Т.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження у справі від 04 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Уланівської сільської територіальної громади Хмільницького району до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Уланівської сільської територіальної громади Хмільницького району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витребування земельної ділянки.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/13433/25 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не обґрунтував у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи та чому зібрані у справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається прокурор у позовній заяві є також обставинами, покладеними в основу обвинувачення ОСОБА_2 , в тому числі і щодо предмету позову у даній справі - земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0220 площею 1,7473 га, а оскільки рішення суду в кримінальній справі може встановити обставини, які можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, зокрема мати преюдиційне значення.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є об`єктивна неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Так, у червні 2025 року керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Уланівської сільської територіальної громади Хмільницького району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витребування земельної ділянки.

В листопаді 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Грицуляк Т.П. звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі. Клопотання обґрунтоване тим, що підставою для звернення з даним позовом стали матеріали, які були отримані під час досудового розслідування у кримінальному провадження №0000494 від 19.11.2024 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України. 05.08.2025 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/13433/25 було призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000494. Відтак, оскільки підставами звернення позивача з даним позовом є обставини, які перевіряються та підлягають доказуванню в іншій справі, просив зупинити провадження до набрання законної сили судовим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у кримінальній справі №127/13433/25.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Грицуляка Т.П. про зупинення провадження у справі не містить аргументованих та переконливих мотивів щодо доцільності зупинення провадження у даній справі , як об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до розгляду справи № 127/13433/25, а також щодо того, що зібрані по справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відтак, у даному випадку, відсутня обов`язкова умова зупинення провадження у справі як об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення пов`язаної з нею справи.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та відповідних роз`яснень, колегія суддів вважає, що підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду вказаної справи до прийняття рішення у справі № 127/13433/25, оскільки незалежно від результату розгляду кримінальної справи, Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області має достатньо правових підстав для розгляду справи № 149/1832/25 по суті спору.

Верховний Суд України неодноразово вказував на те, що зупинення провадження є винятковою мірою, яка має бути належним чином обґрунтована. Зупинення провадження без нагальної потреби суперечить принципам процесуальної економії та розумних строків розгляду справи

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладених обставин, висновок суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковим, а тому ухвала Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження від 04 листопада 2025 року, яка перешкоджає подальшому провадженню підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати.

Проте, згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, оскільки розгляд справи не закінчено, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, то розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснює, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції повинен здійснюватися тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області задовольнити.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області про зупинення провадження у справі від 04 листопада 2025 року скасувати, справу направити до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: О.С. Панасюк

Т.Б. Сало