Справа № 454/503/24 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1768/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Савуляка Р.В.,Шандри М.М.,

Секретар Іванова О.О.,

З участю представника ТОВ «Коллект Центр»-адвоката Сердійчук О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №454/503/24 за апеляційною скаргою ТОВ "Коллект Центр"на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року у справі за позовом ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 ,- про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

30 січня 2024 року засобами поштового зв"язку Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" направило до Сокальського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3912428, який підписано цифровим підписом позичальника в електронній формі в особистому кабінеті позичальника та відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000 грн строком на 15 днів зі сплатою процентів 3000 грн. які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку за кожен день користування позикою.

05 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №100279782 відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 7000грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів 2625 грн. які нараховуються за ставкою 1,250% від фактичного залишку за кожен день користування позикою. Договір було підписано в електронній формі.

15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22 відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до позичальників в тому числі і за договором №3912428 від 23 вересня 2021 року.

17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62 відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до позичальників в тому числі і за договором №100279782 від 05.09.2021.

10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колект Центр" укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов якого первісний кредитодавець відступив права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3912428 від 23.09.2021 та договором №100279782 від 05.09.2021.

Свої зобов"язання відповідач не виконав, не здійснив погашення заборгованості.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за кредитними договорами у розмірі 91865 грн та судові витрати 3028 грн. за сплату судового збору та 17000 грн. правової допомоги.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за кредитиними договорами (договір №3912428 від 23.09.2021р. в розмірі 8000 (вісім тисяч)грн.00коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту та за договором №100279782 від 05.09.2021р. в розмірі 7000 (сім тисяч)грн.00коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту) на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч)грн. 00коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Коллект Центр" 494,42 грн сплаченого судового збору та 3000 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування коштами в загальному розмірі 74545 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 2290 грн оскаржив представник ТОВ "Коллект Центр" адвокат Змієвська Т.П. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права без належного дослідження наявних доказів.

Звертаючись в суд з цим позовом, було долучено договори позики, які підписані відповідачем. Договори містять умови надання грошових коштів, порядок нарахування процентів, розмір процентної ставки, строки користування позикою, порядок пролонгації, а також порядок повернення грошових коштів та сплати процентів.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач також просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування коштами в загальному розмірі 74 545, 00 грн та комісію за надання кредиту в розмірі 2 290, 00 грн, у відповідності до умов договорів позики, чинного законодавства, а не Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «МІЛОАН».

Судом першої інстанції не було досліджено належним чином умови укладених договорів позики, підстав звернення до суду з позовною заявою та її обґрунтування.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в загальному розмірі 74 545 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 2 290, 00 грн і ухвалити постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за процентами за користування коштами в загальному розмірі 74 545, 00 грн та комісію за надання кредиту в розмірі 2 290, 00 грн.

В іншій частині рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року просить залишити без змін.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, витрати на професійну правничу допомогу, а також здійснити перерозподіл судових витрат, здійснених судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Ухвалюючи 22 квітня 2025 року рішення, Сокальський районний суд відмовив ТОВ «Коллект Центру» вчастині стягнення заборгованості за процентами за користування коштами в загальному розмірі 74545 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 2290 грн, виходячи з тих підстав, що між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ "Мілоан" не було досягнуто згоди щодо відсотків за користування кредитами та комісії.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних підстав.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Правила надання грошових коштів у кредит перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті товариства.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом А згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними.

Колегія суддів звертає увагу, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.

Відповідно до Довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 05 вересня 2021 року отримав одноразовий ідентифікатор: U75219 за допомогою якого ним було підписано договір про споживчий кредит №100279782, в тому числі паспорт споживчого кредиту №100279782.

Відповідно до Довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 23 вересня 2021 року отримав одноразовий ідентифікатор: S94558 за допомогою якого ним було підписано договір про споживчий кредит №3912428, в тому числі паспорт споживчого кредиту №3912428.

Надаючи правову оцінку кредитним договорам (договорам про споживчий кредит), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх укладення в електронній формі у спосіб, визначений законом, оскільки такі договора містять електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання відповідного договору на погоджених умовах.

Своїми підписами на договорах відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Судом встановлено, що 05.09.2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №100279782, який підписано цифровим підписом позичальника в електронній формі в особистому кабінеті позичальника та позичальника та доступний через сайт товариства або у відповідному мобільному додатку, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 7000 грн. строком на 30 днів з умовою пролонгації такого договору, процентною ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, які нараховуються згідно п.п.2.2, 2.3 цього договору.

23.09.2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3912428, який підписано цифровим підписом позичальника в електронній формі в особистому кабінеті позичальника та позичальника та доступний через сайт товариства або у відповідному мобільному додатку. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у сумі 8000 грн, строком на 15 днів, з умовою пролонгації такого договору, процентною ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, які нараховуються згідно п.п.2.2, 2.3 цього договору.

Перед підписанням договору про споживчий кредит №100279782 від 05 вересня 2021 року та договору про споживчий кредит №3912428 від 23 вересня 2021 року, ОСОБА_1 був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту до відповідного договору. В договорах про споживчі кредити умови договорів між ОСОБА_1 та первісним кредитодавцем ТОВ "Мілоан" були погоджені: суми кредитів, строк кредитування, розмір процентної ставки за користування кредитом, умови нарахування процентів та інші істотні умови.

На підтвердження факту виконання умов договорів про споживчі кредити укладені між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом долучено: довідку АТ КБ "Приват Банк" №1583/16-02 від 16 лютого 2022 року про проведення фінансової операції по переказу 05 вересня 2021 року коштів ОСОБА_1 в розмірі 7000 грн на підставі договору №100279782; довідку АТ КБ "Приват Банк" №1495/16-02 від 16 лютого 2022 року про проведення фінансової операції по переказу 23 вересня 2021 року коштів ОСОБА_1 в розмірі 8000 грн на підставі договору №3912428.

Згідно відомостей щодо нарахування та погашення за кредитним договором №100279782 від 05 вересня 2021 року, ОСОБА_1 за період з 06 вересня 2021 року по 04 грудня 2021 року були нараховані проценти в загальному розмірі 23625 грн, за перші 15 днів проценти нараховувалися за ставкою 1,25 % в день, з 16 дня і дальше проценти нараховувалися за ставкою 5% в день.

Згідно відомостей щодо нарахування та погашення за кредитним договором №3912428 від 23 вересня 2021 року, ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2021 року по 7 грудня 2021 року були нараховані проценти в загальному розмірі 27000 грн, за перші 15 днів проценти нараховувалися за ставкою 2,5 % в день, з 16 дня і дальше проценти нараховувалися за ставкою 5% в день.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

15 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22 відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до позичальників в тому числі і за договором №3912428 від 23 вересня 2021 року. На виконання умов договору факторингу ТОВ "Вердикт Капітал" здійснив оплату на користь ТОВ "Мілоан" в розмірі визначеному п.7.1 договору - 4014759,20 грн.

Після отримання права грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором №3912428 від 23 вересня 2021 року, ТОВ "Вердикт Капітал" в період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року здійснило нарахування відсотків за відсотковою ставкою 5% в день в розмірі, 28400 грн. таким чином загальний розмір заборгованості за відсотками з моменту укладення ОСОБА_2 23 вересня 2021 року договору про споживчий кредит, склав 55400 грн.

17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62 відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до позичальників в тому числі і за договором №100279782 від 05 вересня 2021 року. На виконання умов договору факторингу ТОВ "Вердикт Капітал" здійснив оплату на користь ТОВ "Мілоан" в розмірі визначеному п.7.1 договору - 2503264,98 грн.

Після отримання права грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором №100279782 від 05 вересня 2021 року, ТОВ "Вердикт Капітал" в період з 17 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року здійснило нарахування відсотків за відсотковою ставкою 5% в день в розмірі, 24150 грн.- таким чином загальний розмір заборгованості за відсотками з моменту укладення ОСОБА_2 23 вересня 2021 року договору про споживчий кредит склав 47775 грн.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ "Колект Центр" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до умов цього договору, первісний кредитодавець відступив права вимоги за кредитиними договорами до позичальників, у тому числі за договором №3912428 від 23.09.2021 та договором №100279782 від 05.09.2021. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ "Колект Центр" підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 10 січня 2023 року.

Відповідно до витягу з додатку №3 до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ "Коллект Центр" було відступлено право вимоги до ОСОБА_1 :

за договором № 3912428, сума заборгованості за основним зобов"язанням 8000 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 55400 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 1520 грн, загальна сума заборгованості 64920 грн.

за договором № 100279782, сума заборгованості за основним зобов"язанням 7000 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 47775 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 770 грн, загальна сума заборгованості 55545 грн.

З моменту укладення між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 договорів про споживчі кредити, останнім не здійснювалося погашення заборгованості.

Звертаючись до суду даним позовом новий кредитор - ТОВ "Коллект Центр" просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість:

за кредитом №100279782 від 05 вересня 2021 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за відсотками 35175 грн, заборгованість за комісією 770 грн.,

за кредитом №3912428 від 23 вересня 2021 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн, заборгованість за відсотками 39400 грн, заборгованість за комісією 1520 грн.,

Заборгованість за відсотками, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивачем була зменшена, а саме за кредитом №100279782 з 47775 грн до 35175 грн, за кредитом №3912428 з 55400 грн до 39400 грн.

Колегія суддів вважає, що між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 в підписаних між ними договорах про споживі кредити було досягнуто усіх істотних умов договору щодо нарахування процентів за користування отриманими кредитами. Такі нарахування заборгованості за процентами здійснювали з дотримання умов укладених договорів.

Суд першої інстанції на згадані обставини уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованості за процентами в загальному розмірі 74 545,00 грн.

У договорі про споживчий кредит № 100279782 від 05 вересня 2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 містяться умови про комісію за надання кредиту, за управління та обслуговування кредиту, а саме:

пункт 1.5 - «загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3395 грн в грошовому виразі та 12,184 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 10395 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань»;

пункт 1.5.1 «комісія за надання кредиту: 770 грн, яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово»;

пункт 2.2.1 «позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору».

У договорі про споживчий кредит № 3912428 від 23 вересня 2021 року, укладеним між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 містяться умови про комісію за надання кредиту, за управління та обслуговування кредиту, а саме:

пункт 1.5 - «загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4520 грн в грошовому виразі та 5,409,717 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 12520 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань»;

пункт 1.5.1 «комісія за надання кредиту: 1520 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово»;

пункт 2.2.1 «позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору».

Аналіз змісту зазначених договорів про споживчий кредит свідчить, що у ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ «Мілоан» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договорів про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»;

Вказане відповідає змісту правової позиції Верховного Суду у справі № 582/202/22 від 09 жовтня 2024 року.

Враховуючи наведене, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованості за кредитиними договорами (договір №3912428 від 23.09.2021р. в розмірі 8000 (вісім тисяч)грн.00коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту та за договором №100279782 від 05.09.2021р. в розмірі 7000 (сім тисяч)грн.00коп. яка складається із заборгованості за тілом кредиту) та відмови у задоволенні позову в частині стягнення комісії за надання кредиту, слід залишити без змін, оскільки рішення суду в цій частині ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Встановлено, що апеляційну скаргу готувала адвокат Змієвська Т.П., а представництво інтересів ТОВ "Коллект Центр" в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Сердійчук О.Л.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Адвокат Змієвська Т.В. в апеляційній скарзі зазначила, що попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 12000 грн.

Згідно умов договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 року укладеного між ТОВ "Коллект Центр" та АО "Лігал Ассістанс" ціна роботи за підготовку апеляційної скарги на рішення суду 5000 грн за документ та 1500 грн за годину.

Колегія суддів, враховуючи обсяг наданої правничої (правової) допомоги адвокатом Сердійчук О.Л. в суді апеляційної інстанції, їх дійсність та необхідність, вважає, що витрати в розмірі 3000 грн будуть розумними, співмірним та таким, що відповідає складності справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ТОВ "Коллект Центр" було сплачено судовий збір в розмірі 3633,60 грн.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за процентами в розмірі 74 545,00 грн. за користування кредитними коштами згідно договорів про споживчий кредит від 05.09.2021 року № 100279782 та від 23.09.2021 року № 3912428, тим самим позов з задоволеним більше як на 97%, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" слід стягнути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60, 2 533,58 грн. та 2533,58 грн. недостягнутої суми судового збору судом першої інстанції за подання позовної заяви та витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000,00 грн- всього 9167,18 грн.

Відповідно до ч.1п.п.3,4ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 2; 375; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ТОВ "Коллект Центр" задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22 квітня 2025 року скасувати в частині відмови у позовних вимогах про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» відсотків по договорах про споживчий кредит: по договору № 100279782 від 05.09.2021 та по договору № 3912428 від 23.09.2021

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () заборгованість за процентами в розмірі 74 545,00 грн. ( Сімдесят чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять грн.00 коп.) за користування кредитними коштами згідно договорів про споживчий кредит від 05.09.2021 року № 100279782 та від 23.09.2021 року № 3912428.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» () судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 (Три тисячі шістсот тридцять три грн..60 коп.), 2 533,58 грн. (Дві тисячі п`ятсот тридцять три грн.. 58 коп.) недостягнута сума судового збору судом першої інстанції за подання позовної заяви та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 (три тисячі ) гривень- всього 9167,18 грн.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра