ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2059/23
провадження № 2/753/3042/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гакрант» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 19 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гакрант» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі відповідно до полісу №АО-, у зв`язку із чим на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку регресу набуло право вимоги на суму 19 000,00 гривень до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за завдані в результаті ДТП збитки, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 лютого 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Адресована відповідачу поштова кореспонденція повернута з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 19.10.2020 року о 19 годині 23 хвилин, ОСОБА_1 на перехресті вулиць Руденко - Вишняківської в місті Києві, керуючи транспортним засобом «Шкода Октавія Тур» н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна», при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» н/з НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 2.10 (а), 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, 122-4 КУпАП.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , 19.10.2020 року о 19 год. 22 хв., керуючи автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись перехрестям вулиць. Л. Руденко та Вишняківська у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого, в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР залишив місце пригоди.

Окрім того, 19.10.2020 р. о 19-45 год. на вул. Вишняківській, 8 в м. Києві ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 а) ПДР України керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер».

Винним у вищенаведеному ДТП згідно з постановами Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року, від 04 грудня 2020 року та від 21 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 .

Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО-002475578 від 20.11.2019 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 під час експлуатації автомобіля «Skoda Оctavia», д/н НОМЕР_1 , була застрахована в ТзДВ «СК «Альфа-Гарант».

20 жовтня 2020 року потерпіла особа звернувся до ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про настання страхового випадку.

Згідно з аварійним сертифікатом 27-D/77/8 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу потерпілої особи - Opel Astra д.н.з НОМЕР_3 , вартість відновлювального ремонту ТЗ з врахуванням фізичного зносу становить 26 465,16 грн.

Відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування від 19.03.2021 укладеної між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та потерпілим ОСОБА_3 , сторони дійшли згоди на відшкодування суми матеріального збитку за страховим випадком з урахуванням франшизи, яка за полісом АО- складає 1000 грн, в розмірі 19 000,00 грн.

Платіжною інструкцією № 15947 від 29.03.2021 «СК «Альфа-Гарант» сплатило на рахунок ОСОБА_3 страхове відшкодування згідно Акту № цв/20/7336 за договором страхування № АО- від 19.11.2019 в розмірі 19 000,00 грн.

Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Пунктами 1.4, 1.7 статті 1 Закону визначено, що особами, відповідність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який визначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до абзацу «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене та положення частини 6 ст. 82 ЦПК України суд дійшов висновку про те, що здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню виплачена позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 19 000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як визначено ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що 14 травня 2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант та Адвокатським бюро «Грідін і партнери» укладено договір про надання правничої допомоги б/н, пунктом 1.1. якого передбачено, що адвокатське бюро зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу передбачену цим договором та/або додатками, додатковими угодами, завданнями-дорученнями до цього договору.

08 вересня 2021 року ТзДВ СК «Альфа-гарант» передало адвокатському бюро завдання-доручення № 155 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, зокрема, і щодо страхової справи ОСОБА_1 , з у узгодженою сумою гонорару у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 21152 від 28.09.2021 ТзДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало Адвокатському бюро кошти згідно рахунку за завдання-доручення №155 від 08.09.2021.

Сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг від 30 січня 2023 року відповідно до якого, адвокатом надано клієнту правову допомогу згідно визначеного та погодженого завдання-доручення № 155 від 08.09.2021 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, відносно справи ОСОБА_1 .

Відповідно дог статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.12.2020 № 640/18402/19, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, суд вважає за необхідне стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 12,76-84, 141 , 209, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресузадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»(02121, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, код ЄРДПОУ 32382598);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК