ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/7188/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Дяченко Д.П.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року, яке ухвалено судом у складі судді Камбул М.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка, зазначивши заінтересованою особою Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області.

Заява мотивована тим, що заявниця з 29.01.1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , вели спільне господарство, мали спільний побут та сімейний бюджет, з яким вони проживали разом однією сім`єю за місцем реєстрації заявниці за адресою: АДРЕСА_1 , однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер.

Під час сумісного проживання, ОСОБА_1 знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії був значно меншим ніж розмір пенсії її чоловіка, у зв`язку з чим пенсія померлого була постійним і основним джерелом засобів для існування сім`ї.

Після смерті чоловіка, вона звернулася до Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника, але їй було письмово відмовлено через різні адреси їх реєстрації та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Посилаючись на викладене, просила суд: встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року заяву задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Васьківці Ізяславського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_1 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи наявне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 17 вересня 2025 року №0, яким відмовлено заявниці у переведенні на пенсію по встраті годувальника. Наполягає на тому, що долучені до матеріалів справи докази не дають підстав беззаперечно встановити факт перебування заявниці на утриманні чоловіка та їх спільне проживання. Також, вказує, що у даному випадку наявний спір про право, оскільки від встановлення даного юридичного факту буде залежати право заявниці ОСОБА_1 на призначення пенсії при втраті годувальника, а тому вирішення цього питання має відбуватися за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, заявниця ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Пахомова Д.М., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було зареєстровано 29 січня 1983 року Клубівською сільською Радою Вяславського району, актовий запис № 3 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 17.09.2024 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 856 (а.с. 9).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/012553648 від 17.10.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02.12.2016 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Відповідно до акту, підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , та завіреного майстром ТОВ "УЮТ-2011", ОСОБА_1 фактично проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2001 по 2024 (а.с. 12).

Згідно довідки про доходи №3878 8087 7628 2869, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному Управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інв., що в період з квітня 2024 року по вересень 2024 року, становило в розмірі 17880 грн., тобто по 2980 грн. в місяць (а.с. 11 зворот).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Криворізькому північному об`єднаному ПФУ в Дніпропетровській області і отримував пенсію за віком, всього в сумі 112274,04 грн. за період з квітня 2024 року по вересень 2024 року, що становило 18712,34 грн. в місяць, що підтверджується довідкою №560 від 14.11.2024, виданої відділом опрацювання документації №17 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (а.с. 11).

Відділом обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, заявниці ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 , через різні адреси їх реєстрації, а саме ОСОБА_2 зареєтрований за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про встановлення факту її перебування на утриманні померлого годувальника (а.с. 7-8).

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані заявницею та досліджені судом докази в їх сукупності є підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку з чим задовольнив заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Колегія суддів не може погодитися з встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами справи та висновками суду, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні норми закріплені у ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно п. 3 вказаного Пленуму, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позовна загальних підставах.

Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року у справі №302/991/19 вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане із наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) вказано, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Колегією суддів встановлено, що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення. Зокрема, заявниця просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_4 .

Метою встановлення факту заявник визначила подальшу реалізацію права на отримання пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Тобто, підтвердження такого факту потрібно заявниці для захисту матеріальних інтересів, зокрема, для призначення пенсії по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 , у призначенні якої їй було відмовлено Відділом обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, через різні адреси їх реєстрації, а саме: ОСОБА_2 зареєтрований за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

З викладеного вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявницею права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, в той час коли заінтересована особа заперечує такий факт та вважає, що заявницею не надано достатніх та належних доказів перебування на утриманні померлого чоловіка, а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження, шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Враховуючи, що колегією суддів встановлено наявність між сторонами спору про право, колегія суддів, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: