Справа № 587/3350/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення коштів,
Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на її користь грошові кошти в розмірі 29 496 грн.25 коп, зобов`язати відповідача відновити залишок кредитних коштів на її рахунку номер рахунку НОМЕР_1 до стану, який був перед проведенням несанкціонованих операції 22 лютого 2025 року.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява з проханням проводити судове засідання у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням проводити судове засідання у її відсутність, проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.В письмових поясненнях зазначав, що платіжні операції були здісненні шляхом необачної поведінки самого позивача, а тому позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
2) електронна карта № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) - кредитний ліміт 0,00 грн, станом на 22.02.2025 року баланс становив 3882,08 грн, а станом на 24.02.2025 року становив 12,83 грн.( а.с.41),
30.05.2022 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір у формі підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.(а.с.17-40)
Як вбачається з банківських виписок по рахункам НОМЕР_3 ,
Відповідно до додаткових письмових пояснень представника відповідача поданих через електронний суд 04.12.2025 вбачається, що 22.02. 2025 о 20:15:08 було зафіксовано звернення клієнта ОСОБА_1 до АТ КБ ПриватБанк за номером 3700 з повідомленням про списання грошових коштів на її рахунках. Вищезазначені банківські картки ОСОБА_1 були заблоковані та в подальшому за ініціативою позивача перевипущені на нові: НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), НОМЕР_13 ( НОМЕР_6 ), НОМЕР_7 ( НОМЕР_1 )( а.с.106-108)
Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом.
Відповідно до статті 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 3 статті 1092 Цивільного кодексу України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону.
Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Згідно із статтею 7, п. п. 38.1, 38.4 статті 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.
Із положень пункту 39.2 статті 39 цього Закону вбачається, що при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем.
Пунктом 39.4 статті 39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації.
Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.
Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).
Відповідно до пунктів 6-9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2011 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.
Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.
Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не можна стверджувати, що зняття коштів відбулось з вини клієнта банка.
Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.
Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.
Як зазначає впреддставник відповідача перевіркою було встановлено, що входи до Приват24 під авторизацією ОСОБА_1
НОМЕР_14 **49 169.150.196.152 2025-02-22 15:53:43. TABLET NE2211|ONEPLUS
Фігурують: NE2211|ONEPLUS і REDMI 8|XIAOMI (типовий). Логін та пароль від Приват24 не змінювалися. Отже, під час здійснення платіжних операцій на карткових рахунках позивача 22.02.2025 у період часу 19:40 - 19:43 у системі дистанційного обслуговування Приват24, вхід до Приват24 було здійснено під авторизацією користувача ОСОБА_1 з типового пристрою REDMI 8|XIAOMI, який зазвичай використовується клієнтом.
Разом з тим, суд звертає увагу, що, вхід до Приват24 під авторизацією ОСОБА_1 здійснювався також і з пристроюNE2211|ONEPLUS, доказів, що він перебував в користуванні позивачу суду відповідачем не надано.
Суд не встановив обставин, якими б підтверджувалось, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а відтак, за відсутності доказів, які б такі висновки спростовували, суд погодився, що використання кредитних коштів третіми особами (особою) шляхом їх перерахування з належного ОСОБА_1 банківського рахунку відбулось не з її вини.
Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відразу після виявлення списання коштів, 22.02.2025 року звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» та правоохоронних органів з приводу вчинення 22.02.2025 року неустановленими особами шахрайських дій, внаслідок яких з її банківського рахунку були зняті грошові кошти.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За наведених вище обставин суд приходить до висновку про повне задоволення заявленого позову.
У зв`язку з повним задоволенням позову та звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 - задоволити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко