Справа № 583/4518/25
18 грудня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря Доценко Т.Г.,
розглянувши в залі суду м. Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», представник позивача Боденко Алевтина Анатоліївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою суду від 07.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення учасників справи, у якій відповідачеві відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов.
Представник позивача в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи без його участі не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Встановлено, що 10.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит (далі кредитний договір) № 102634237 (а.с. 12-17), за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачеві грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4500,00 грн, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору).
Пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 кредитного договору узгоджено строк кредитування, а саме визначено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 10.09.2023. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.09.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду, та закінчується 24.12.2023. Термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (рекомендована дата дата платежу): 25.09.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості: 24.12.2023 (останній день строку кредитування).
Пунктом 3.4.2 кредитного договору визначено, що позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил.
Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду позичальник має направити кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем до особистого кабінету позичальника або SMS-повідомленні та здійснити платіж, передбачений цим п. 2.3 Договору. Після здійснення позичальником зазначеного платежу умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема, тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації.
Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору комісія за надання кредиту: 450,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 843,75 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.5.3 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.5.3 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
У додатку №1 до кредитного договору визначена кількість та розмір платежів, періодичність внесення у графіку платежів (а.с. 17 зворот).
Також до кредитного договору додано Паспорт споживчого кредиту №102634237 (Додаток № 2 до Договору про споживчий кредит) (а.с. 18).
Матеріали справи містять заяву на отримання кредиту № 102634237 від позичальника ОСОБА_1 , дата створення якої зазначена 10.09.2023, згідно з якою погоджені умови кредитування (а.с. 19).
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 14.02.2025 за вих № 1457/14-02 (а.с. 10).
Крім того, 09.01.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про споживчий кредит (далі кредитний договір) № 8924786 (а.с. 20-26), за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачеві грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8000,00 грн, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору).
Пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 кредитного договору узгоджено строк кредитування, а саме визначено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 09.01.2024. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.01.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду, та закінчується 23.04.2024. Термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (рекомендована дата дата платежу): 24.01.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості: 23.04.2024 (останній день строку кредитування).
Пунктом 3.4.2 кредитного договору визначено, що позичальник має право здійснювати пролонгацію на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил.
Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду позичальник має направити кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається кредитодавцем до особистого кабінету позичальника або SMS-повідомленні та здійснити платіж, передбачений цим п. 2.3 Договору. Після здійснення позичальником зазначеного платежу умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема, тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації.
Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору комісія за надання кредиту: 450,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2040,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.5.3 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.5.3 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Відповідачем зазначений договір був підписаний одноразовим ідентифікатором 714362.
У додатку №1 до кредитного договору визначена кількість та розмір платежів, періодичність внесення у графіку платежів (а.с. 26).
Також до кредитного договору додано Паспорт споживчого кредиту № 8924786 (а.с. 28-29).
Матеріали справи містять заяву на отримання кредиту № 8924786 від позичальника ОСОБА_1 , дата створення якої зазначена 09.01.2025, згідно з якою погоджені умови кредитування (а.с. 26 зворот).
25.09.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (Фактором) та ТОВ «МІЛОАН» (Клієнтом) укладено Договір факторингу № 25092024, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату (а.с. 53-60).
Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту ст.ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.
У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Доказів того, що ОСОБА_1 належним чином виконав зобов`язання як до, так і після відступлення права вимоги, ним не надано.
Вирішуючи питання щодо законності нарахування процентів, суд враховує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того, в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відповідачем періодично здійснювалася часткова оплата кредиту, тому, згідно з п. 2.3 договору, відбувалася пролонгація.
Умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 102634237, а саме п. 1.5.2 та п. 1.5.3, визначена процентна ставка протягом пільгового періоду, що становить 1,25% в день, та стандартна процентна ставка, що становить 3,00%.
Враховуючи, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а дію кредитного договору № 102634237 продовжено після набрання чинності цим Законом, суд дійшов висновку про неправомірність застосування до споживчого кредиту денної процентної ставки у розмірі 3,00% з 24.12.2023, яка, відповідно до закону, не може перевищувати 2,5% з 24.12.2023 по 22.04.2024, не може перевищувати 1,5% з 23.04.2024 по 20.08.2024, не може перевищувати 1% з 21.08.2024, а також неправомірність застосування до споживчого кредиту денної процентної ставки у розмірі 1,25% з 21.08.2024, яка, відповідно до закону, не може перевищувати 1 % з 21.08.2024.
За таких обставин, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 1.5.2 та п. 1.5.3 договору, щодо встановлення денних процентних ставок 1,25% та 3,00% у вищезазначені періоди в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.
З урахуванням вищенаведених положень законодавства щодо максимального розміру денної процентної ставки та наданих позивачем відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102634237 (а.с. 37-38), суд приходить до наступного висновку:
За період з 22.01.2024 по 04.03.2024 ОСОБА_1 нараховано проценти згідно з п. 1.5.3 договору (за денною процентною ставкою 3,00%) у розмірі 2973,60 грн. Нарахування відсотків за зазначеною процентною ставкою є неправомірним, тому за зазначений період стягненню підлягають відсотки в розмірі 2478,00 грн (за денною процентною ставкою 2,5%).
За період з 20.03.2024 по 07.04.2024 ОСОБА_1 нараховано проценти згідно з п. 1.5.3 договору (за денною процентною ставкою 3,00%) у розмірі 1152,54 грн. Нарахування відсотків за зазначеною процентною ставкою є неправомірним, тому за зазначений період стягненню підлягають відсотки в розмірі 960,45 грн (за денною процентною ставкою 2,5%).
Інші нарахування за кредитним договором № 102634237 проведені у відповідності до умов договору та в межах максимально допустимої денної процентної ставки.
Відповідачем періодично здійснювалася часткова оплата кредиту, тому, згідно з п. 2.3 договору, відбувалася пролонгація.
Умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 8924786, а саме п. 1.5.2 та п. 1.5.3, визначена процентна ставка протягом пільгового періоду, що становить 1,70% в день, та стандартна процентна ставка, що становить 2,30%.
Враховуючи, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір № 8924786 укладено 09.01.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, суд дійшов висновку про неправомірність застосування до споживчого кредиту денних процентних ставок у розмірі 1,70% та 2,30% з 23.04.2024, які, відповідно до закону, не можуть перевищувати 1% з 24.12.2023.
За таких обставин, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 1.5.2 та п. 1.5.3 договору, щодо встановлення денних процентних ставок 1,70% та 2,30% в порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними.
Таким чином, стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 10.01.2024 по 22.06.2024 включно у розмірі 1% в день від фактичного залишку за тілом кредиту.
Отже, за період з 10.01.2024 по 13.02.2024 відсотки за користування кредитом складають 2800,00 грн (8000*1% х 35 днів) (враховуючи, що фактичний залишок за тілом кредиту за цей період становив 8000,00 грн).
За період з 14.02.2024 по 04.03.2024 відсотки за користування кредитом складають 1511,00 грн (7555*1% х 20 днів) (враховуючи, що фактичний залишок за тілом кредиту за цей період становив 7555,00 грн).
За період з 05.03.2024 по 25.04.2024 відсотки за користування кредитом складають 3697,20 грн (7110*1% х 52 дні) (враховуючи, що фактичний залишок за тілом кредиту за цей період становив 7110,00 грн).
За 26.04 відсотки за користування кредитом складають 66,65 грн (6665*1% х 1 день) (враховуючи, що фактичний залишок за тілом кредиту за цей період становив 6665,00 грн).
За період з 27.04.2024 по 25.05.2024 відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 559,90 грн нараховані в межах максимально допустимої денної процентної ставки.
За період з 26.05.2024 по 22.06.2024 відсотки за користування кредитом складають 1741,60 грн (6220*1% х 28 днів) (враховуючи, що фактичний залишок за тілом кредиту за цей період становив 6220,00 грн).
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн позивач доводить Договором про надання правничої допомоги № 2 від 15.11.2024, детальним описом робіт (наданих послуг) на виконання умов договору про надання правової допомоги № 2 від 21.12.2024 (а.с. 75-78).
При вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії витрат на професійну правничу допомогу.
При вирішення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (становлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Лавенс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн., який є завищеним, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 9).
Таким чином, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог (76,8%), на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 3396,40 грн ((2000 грн + 2422,40 грн) х 76,8%).
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 178, 247, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 610-611, 615, 626-629 ЦК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛ.ЕН.ГРУП», представник позивача Боденко Алевтина Анатоліївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» понесені позивачем судові витрати в розмірі 3396,40 грн (три тисячі триста дев`яносто шість гривень, 40 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя А.І.Савєльєва