УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОБУД-3» про забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу автомобіля, 3% річних та інфляційних втрат,

учасники справи:

позивач ТОВ «ЖИТЛОБУД-3»,

представник позивача Розумна Оксана Олександрівна,

відповідач ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «Житлобуд-3» звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ЖИТЛОБУД-3» (місцезнаходження підприємства: 61070, м. Харків, вул. Професорська, 32, ) заборгованість за Договором купівлі-продажу автомобіля, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. за реєстровим № 6988 у сумі: 2 852 000,00 грн. основного боргу, 90 951,45 грн. 3% річних, 310 868,00 грн. інфляційних втрат, загалом - 3 253 819,45 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження належного відповідачу ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 295,6 кв.м., житловою площею 121,3 кв.м., реєстраційний номер майна 38869177.

Необхідність вжиття судом заходів пред`явленого позову позивач обґрунтовує тим, що є достатньо підстав вважати, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, окрім іншого, забороною вчиняти певні дії.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: (1) наявності спору між сторонами; (2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; (3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та (4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, та, як наслідок, задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОБУД-3», - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОБУД-3» про забезпечення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу автомобіля, 3% річних та інфляційних втрат.

Заборонити відчуження належного відповідачу ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 295,6 кв.м., житловою площею 121,3 кв.м., реєстраційний номер майна 38869177.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач ТОВ «ЖИТЛОБУД-3», м. Харків, вул. Професорська, 32.

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Текст ухвали складений та підписаний 19.12.2025.

Суддя Ю.Ю. Власова