Дата документу 19.12.2025 Справа № 336/6302/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2093/25 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 336/6302/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Онищенко Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування зазначали, що 12.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5368311 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачці видано кредит в сумі 10 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,90% в день.

19.06.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, за умовами якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежу право на одержання яких належить клієнту, у тому числі за договором №5368311 про надання споживчого кредиту, укладеного з ОСОБА_1 .

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у сумі 32 425,99 грн., із яких 10 000 грн. за тілом кредиту, 18 620 грн. за відсотками, 1 401,99 грн. нарахованих 3% річних, 2404 грн. інфляційних втрат, які позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ТОВ«Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 28620 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором №5368311 про надання споживчого кредиту від 12.01.2022, три відсотки річних в сумі 1401,99 грн., інфляційні втрати в сумі 2404 грн.; судовий збір в сумі 2422,40 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло З.Я., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачкою електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна». Надана ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» копія договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання ОСОБА_1 договору позики за допомогою одноразового ідентифікатора або електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що за умовами договору позики сторони визначили строк кредитування, матеріали справи не містять доказів на підтвердження пролонгації договору позики, а тому проценти за користування позикою були нараховані ТОВ «Авентус Україна» поза межами строків кредитування. Також у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., оскільки витрати на правничу допомогу є неспіввісними зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та ціною позову.

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , адвоката Зачепило З.Я. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2025 року це 90840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. х 30 = 90 840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що 12.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №5368311 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 договору ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит у гривні, а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки за договором.

Згідно з п.п. 1.1. договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Пунктами 1.3, 1.4, 1.5.1 договору визначено, що сума кредиту складає 10 000 грн.; строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 15 700 грн.

Пунктом 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Сума кредиту(його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п.1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті.

Згідно з п.п. 2.4., 2.5. договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації),виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2 Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Відповідач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. Договору залежить від того чи отримає відповідач індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання відповідач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені відповідно до домовленості Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору.

Укладаючи кредитний договір, ОСОБА_1 зобов`язалась, згідно з п.п. 5.4. у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.6.1.1 Договору, згідно з п.п. 6.1.

Відповідно до п.п. 6.3. договору, 6.3. відповідач здійснює платежі за Договором у такій черговості: - у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: - прострочені зобов`язання по процентам; - прострочені зобов`язання по кредиту; - у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: - строкові зобов`язання по процентам; - строкові зобов`язання по кредиту; - у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за Договором.

Згідно з п.п. 10.6. договору, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється відповдачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення відповідачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Укладаючи договір про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 також підписала додатки до нього, які є невід`ємною частиною, а саме таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, паспорт споживчого кредиту.

14.07.2022 ТОВ «Авентус Україна» направило ОСОБА_1 повідомлення про наявність станом на 14.07.2022 заборгованості в сумі 11 710 грн. (а.с.105)

26.06.2023 АТ «ПУМБ» надало ТОВ «Авентус Україна» підтвердження про те, що АТ «ПУМБ», в рамках співпраці з ТОВ «Авентус Україна» за договором Про організацію взаємодії при прийманні платежів №01-19 від 15.08.2019 підтверджує зарахування коштів клієнтам згідно наведеного переліку операцій у Додатку 1, у тому числі, зарахування на № карти НОМЕР_1 12.01.2022 р о 16.42 год. 10 000 грн за ІД транзакції 71 (а.с.39,40).

19.06.2023 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, за умовами якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежу право на одержання яких належить клієнту (а.с.126-134).

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з витягом з реєстром боржників до договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги за договором №5368311, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості у розмірі 28 620 грн.

За розрахунком позивача, станом на 18.06.2023 заборгованість за договором становить 28 620 грн., з яких 10 000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 18 620 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Окрім цього, внаслідок неналежного виконання взятого на себе зобов`язання з повернення коштів, ОСОБА_1 нараховані інфляційні втрати за період з листопаду 2022 по квітень 2024 в сумі 2404 грн., а також 3% річних за період з 12 листопаду 2022 по 30 травня 2024 р в сумі 1401,99 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив із його доведеності й обґрунтованості.

В повному обсязі з рішенням суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало суду копію договору № 5368311 про надання споживчого кредиту від 12 січня 2022 року, укладеного з ОСОБА_1 в електронній формі, додаток № 1 до договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» та паспорт споживчого кредиту(а.с. 99, 100-104). Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С823592 12.01.2022 о 16:41 год. Таким же чином був підписаний додаток № 1 до договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» та паспорт споживчого кредиту.

Зі інформацією АТ «ПУМБ» від 26 червня 2023 року надало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтвердження, що АТ «ПУМБ», в рамках співпраці з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором Про організацію взаємодії при прийманні платежів №01-19 від 15.08.2019 підтверджує зарахування коштів клієнтам згідно наведеного переліку операцій у Додатку 1, у тому числі, зарахування на № карти НОМЕР_1 12.01.2022 о 16.42 годині 10000 грн. за ІД транзакції 71 (а.с.39-40).

Заперечуючи проти позову, відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів того, що не укладала кредитний договір у визначений спосіб, не отримувала у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредит, а зараховані на її картковий рахунок № карти НОМЕР_1 12.01.2022 о 16.42 годині 10000 грн. за ІД транзакції 71 кошти не стосуються вказаного договору. Також ОСОБА_1 не надала доказів виконання своїх зобов`язань за договором. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на недоведеність укладення з нею кредитного договору, оскільки матеріалами справи містять докази підписання відповідачкою договору шляхом проставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також надання їй кредиту у визначеній договором сумі.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися із визначеним судом розміром заборгованості з огляду на таке.

Суд першої інстанції не врахував, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 425,99 грн. з яких: 10 000 грн. - сума кредиту, 18 620 грн. - нараховані проценти.

Разом з тим, п. 1.4. договору № 5368311 про надання споживчого кредиту від 12 січня 2022 року визначає, що строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору. У вказаній Таблиці також визначений строк кредитування 30 днів, із зазначенням, що, виходячи із суми кредиту 10 000 грн., розмір процентів за користування кредитом складе 5 700 грн., загальна сума за розрахунковий період - 15 700 грн. (а.с. 89,99).

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» посилалося на те, що строк кредиту був пролонгований відповідно до положень п. 4 договору. Але зазначення у договорі можливість пролонгації стоку кредиту не вказує на продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки такий строк визначений п. 1.4. договору. Із урахуванням визначеного строку сторонами розрахована загальна вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит. Позивач не надав доказів відображення зміни умов договору щодо строку кредитування та нової дати повернення кредиту в особистому кабінеті споживача, як це передбачено п. 6.1. договору.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягала стягненню заборгованість по кредиту за договором № 5368311 про надання споживчого кредиту від 12 січня 2022 року в розмірі 10 000 грн. та заборгованість по процентам в розмірі 5700 грн.

У стягненні процентів нарахованих після 12 січня 2023 року слід відмовити.

Ухвалюючи рішення про стягнення з позичальника грошових коштів, нарахованих на заборгованість за кредитним договором на підставі ст.625 ЦК України, суд першої інстанції не врахував , що відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Із розрахунку заборгованості видно, що 3% річних і інфляційні втрати нараховані позивачем за період з листопада 2022 по квітень 2024, тобто у період діі воєнного стану, що суперечить п.18 Перехіднмих положень ЦК.

Враховуючи наведене та те, що спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли у період дії в Україні воєнного стану, який триває і на даний час, колегія судлів вважає, що у задоволенні вимоги позивача про стягнення сум, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України, сліл відмовити.

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат з урахуванням принципу пропорційності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право на відшкодування за рахунок відповідачки 1172,87 грн. судового збору за подання позовної заяви.

ОСОБА_1 має право на відшкодування за рахунок ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» грн. судового збору за подання апеляційної скарги 1759,31 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також заявляло вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало укладений із адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022, ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданого на підставі вказаного договору, звіт про надання правової допомоги від 30.05.2024 та платіжну інструкцію № 384 від 29.05.2024, відповідно до яких вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в суді першої інстанції, яка відповідно до звіту полягала в зборі та аналізі доказів і документів, підготовці та поданні позовної заяви про стягнення заборгованості, склала 10000 грн.

Надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Крюковою М.В. підтверджується матеріалами справи і тому позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Предметом спору в даній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, що є типовим для ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», справа не є складною. Надання правничої допомоги в даній справі не потребувало вивчення великої кількості документів та нормативно-правових актів.Розгляд справи здійснювався за відсутності адвоката ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Як було зазначено, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задоволений частково.

Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, а також вимоги співмірності та розумності, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2000 грн.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також заявило про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн.

На підтвердження таких витрат ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало укладений із адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року, виданого на підставі вказаного договору ордер на надання правничої (правової) допомоги, звіт про надання правової допомоги від 17 листопада 2025 року та платіжну інструкцію № 8122 від 17 листопада 2025 року. Згідно наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в суді апеляційної інстанції, яка відповідно до звіту полягала в надання оцінки документам та складання відзиву на апеляційну скаргу, склала 8 000 грн.

Разом з тим справа не є складною, по суті у відзиві на апеляційну скаргу було відображено позицію ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», викладену в суді першої інстанції, а тому його підготовка не вимагала витраті значної кількості часу. Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, вимоги співмірності та розумності, а також пропорційність задоволених вимог,колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепило Зоряна Ярославівна задовольнити частково.

Змінити рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 5368311 про надання споживчого кредиту від 12 січня 2022 року у розмірі 15700 гривень, з яких: 10000 грн. (десять тисяч гривень) - заборгованість по кредиту, 5700 грн. (п`ять тисч сімсот гривень) - заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 1191,11 грн. (одна тисяча сто девяносто одна гривня 11 коп) судового збору за подання позовної заяви, витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень), витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча пятсот гривень)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 2233,33 грн. (дві тисячі двісті тридцять три гривні 33 коп) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді М.С. Гончар

Е.А. Онищенко