Провадження № 2-н/712/1256/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року, через систему «Електронний суд», заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 56301,86 грн., 3% річних 2906,10 грн., інфляційних втрат 10552,79 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Підставою звернення ТОВ «Холд Лімітед» до суду із заявою про видачу судового наказу стало те, що ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року (далі Типовий договір).

Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , для використання в побуті.

05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, відповідно до умов якого, Первісний кредитор (ТОВ «Черкасигаз Збут») відступає, а Новий кредитор (ТОВ «Холд Лімітед») приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору.

Ураховуючи вищевикладене, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ у сумі 56301,86 грн, 3 % річних у сумі 2906,10 грн, інфляційних втрат 10552,79 грн, та суму сплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи вимогам ЦПК України, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст.167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 29.09.2025. З матеріалів заяви убачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.01.2019 до 30.04.2022, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки до часу звернення до суду із відповідною заявою по суті справи.

Крім того, суддя звертає увагу на той факт, що у доданому до заяви про видачу судового наказу розрахунку боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 зазначено період нарахування із січня 2019 року до серпень 2025 року, однак, починаючи з червня 2022 року, сума боргу є незмінною і складає 56301,86 грн.

Також із означеного розрахунку суддя встановив, що сальдо, станом на січень 2019 року, складає 27176,72 грн, що свідчить про те, що сума боргу, що заявлена заявником до стягнення, виникла у період, який передує січню 2019 року.

Отже, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, минув загальний строк позовної давності щодо частини заявлених вимог, а саме щодо стягнення із боржника вартості спожитого природного газу за період із січня 2019 року до червня 2022 року включно, що свідчить про наявність спору між заявником та боржником про суму боргу, а тому підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Доводи заявника про те, що у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями та введенням воєнного стану відбувалося зупинення перебігу строку позовної давності суддя відхиляє з огляду на таке.

Встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, положення статті 165 ЦПК України не містять вимог щодо з`ясування судом обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строку позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу заявник вказує, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань боржником, крім основного боргу, підлягає стягненню як 3% річних, так і інфляційні втрати.

Як встановлено суддею із безпосередньо дослідженого розрахунку індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих ОСОБА_1 на суму заборгованості за спожитий природний газ, періодом нарахування означених складових є: 30.12.2023 -18.09.2025.

Суддя, розглядаючи означену вимогу заявника, вважає зазначити наступне.

Розділом ІІ ЦПК України визначено як вимоги, за якими може бути видано судовий наказ (ст.161 ЦПК України), так і підстави для відмови у видачі судового наказу (ст.165 ЦПК України). Проте нормами означеного розділу ЦПК України не регламентовано право судді, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, видати судовий наказ в частині вимог, що пред`явлені заявником до стягнення із боржника у безспірному порядку.

Це обумовлено тим, що суд, під час розгляду заяви про видачу судового наказу, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України).

У зв`язку із викладеним, суддя дійшов висновку, що оскільки відсутні підстави для видачі судового наказу за заявою ТОВ «Холд Лімітед» про стягнення із боржника ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ в сумі 56301,86 грн на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, а розділом ІІ ЦПК України не передбачено право суду, що розглядає заяву про видачу судового наказу, видавати його лише у частині заявлених вимог, тому і у видачі судового наказу в частині стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за спожитий природний газ, за період із 30.12.2023 до 18.09.2025, - відсутні правові підстави.

Тому суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу як щодо вимоги про стягнення із боржника боргу за спожитий природний газ, так і щодо вимоги про стягнення індексу інфляції та 3 відсотків річних за період із 30.12.2023 до 18.09.2025.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, зокрема, визначені п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Оскільки суддею відмовлено ТОВ «Холд Лімітед» у видачі судового наказу, тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сплачена сума судового збору заявнику не повертається. Водночас, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.2ст.164,п.5ч.1ст.165,ст.166,ч.2ст.167,ст.258,261,353,354ЦПК України,суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє його права на звернення до суду з аналогічними вимогами в позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м Черкаси С.Є. ТОКОВА