Номер провадження 2-о/205/247/25
РІШЕННЯ

іменем України

17.12.2025 м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Грони Д. С.,

присяжних: Калініченко В. В., Салєвої О. В.,

за участю секретаря судового засідання Галушки А. А.,

представника заявника: адвоката Нестеренка В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Нестеренко В. А. звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з заявою про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2 , є його батьком, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник отримав сповіщення сім`ї № 299 від 17.05.2024 про те, що його батько, стрілець-санітар 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , зник безвісті 17.03.2023 в районі н.п. Водяне Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації.

За фактом зникнення батька було зареєстровано кримінальне провадження № 0000402 від 24.03.2023, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.

Також вказав, що згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих за особливих обставин, його батько ОСОБА_2 набув статусу особи, зниклої за особливих обставин з 13.09.2023.

Судове рішення про оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Просить суд оголосити ОСОБА_2 померлим.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку окремого провадження.

09.10.2025 від представника заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі надійшла заява про розгляд справи без участі представника цієї особи.

Від Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 будь-які пояснення по справі не надходили. Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений належний чином.

Представник заявника адвокат Нестеренко В. А. у судовому засіданні заяву підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 12.10.1998.

Військова частина НОМЕР_1 направила Сповіщення № 690 від 18.03.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець-санітар 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій, зник безвісті 17.03.2023 в районі н.п. Водяне Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації.

17.05.2024 заявником було отримано Сповіщення сім`ї № 299 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 аналогічного змісту.

24.03.2023 було внесено відомості до ЄРДР № 0000402 за фактом зникнення безвісті ОСОБА_2 , правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин судом встановлено, що ОСОБА_2 набув статус особи, зниклої безвісті за особливих обставин 13.09.2023 та станом на 30.06.2025 цей статус не змінився.

З Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № НОМЕР_5 судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в цій системі не значиться.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно із ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Слід зауважити, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 сформулював такі правові висновки.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою.

Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 5, 6статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд доходить висновку про те, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у районі воєнних (бойових) дій ОСОБА_2 та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_2 загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу населеного пункту Водяне Донецької області.

Крім того, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, оскільки вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

З моменту вказаної події 17.03.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше двох років. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що заява про оголошення особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також, суд зауважує, що згідно зі ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст.4,5,12,13,76-82,89,258,263-265,293,294,309,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 про оголошення особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_6 , громадянина України, військовослужбовця, загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини.

Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем смерті: с. Водяне, Донецька область, Україна.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.12.2025.

Суддя: Денис ГРОНА

Присяжні: Валентина КАЛІНІЧЕНКО

Ольга САЛЄВА