Справа № 589/2991/25
Провадження № 2/589/1871/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Носовської В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 7344 від 20.03.2024 в сумі 70875 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послався на те, що між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 20.03.2024 було укладено кредитний договір № 7344, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн, строком на 365 днів (до 20.03.2025 року), шляхом переказу грошей на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Однак відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 70 875,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000,00 грн та заборгованість за процентами у розмірі 63 875,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесенні судові витрати.

26.08.2025 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому остання просить позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути з неї лише суму тіла кредиту в розмірі 7 000 грн, а в решті позовних вимог відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що умови зазначеного договору суперечать Закону України «Про споживче кредитування», а отже є недійсними. Крім того, нарахування суми боргу по процентам за стандартною процентною ставкою 2.5 % в день також не відповідають положенням Закону. Розмір заборгованості за процентами значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 20.03.2024 було укладено кредитний договір № 7344, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн, строком на 365 днів (до 20.03.2025 року), шляхом переказу грошей на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних).

Так, кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua та підписання ним Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, відповідач зареєструвалась на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію особи, заповнила заявку на кредит, здійснила акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 472384 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений кредитному договорі, ІТС позивача та, який використовується відповідачем для підтвердження здійснення операцій у АТ "«Ощадбанк».

Таким чином електронний договір, що був укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до п.1.1 Кредитного договору сторони домовилися, що Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору відповідач зобов`язався за користування кредитом сплатити проценти у фіксованому розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави „Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання умов кредитного договору позивачем відповідачу було надано кредит у сумі 7000 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів ОСОБА_1 відповідно до договору № 7344 від 20.03.2024 на номер картки: НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Як зазначено вище, за умовами Кредитного договору сторони визначили, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 2,5 процентів за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 4.2 Кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункті 1.1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до в п. 1.8 Кредитного договору розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку №1 до цьому договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених умов Кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати процентів у строки, передбачені Кредитним договором, належним чином не виконувалися.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача станом на 16.06.2025 року утворилась заборгованість перед позивачем за Кредитним договором по несплаченим процентам за користування кредитом в сумі 63 875 грн, які були нараховані виходячи з процентної ставки, передбаченої договором.

Проте, перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми відсотків за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд виходить з наступного.

22 листопада 2023 року прийнято Закон України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-IX), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-IX).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, з 21.08.2024 - денна ставка не більше 1 %.

Як встановлено вище, що відповідач отримав кредитні кошти 20.03.2024 року, тобто після набрання чинності Законом № 3498-IX.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір відсотків за користування кредитом не мав виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Виходячи з викладеного, проценти підлягають розрахунку наступним чином: за період з 20.03.2024 року по 22.04.2024 року в розмірі 5600,00 грн (7000 x 2.5 x 32 : 100, в межах заявлених вимог), за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року в розмірі 12 600,00 грн. (7000 x 1.5 x 120 : 100), за період з 21.08.2024 року по 20.03.2025 року в розмірі 14 840,00 грн (7000 x 1 x 212 : 100). Загальна сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача становить 33040,00 грн.

Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в даній справі не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог.

З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача загальної заборгованості у розмірі 40040 грн 00 к.

На думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «КЛТ Кредит» у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позов задовольнити частково у вказаній сумі.

Щодо відшкодування судових витрат, заявлених позивачем, то слід зазначити наступне.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно копії платіжної інструкції № 656 від 20.06.2025 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на загальну суму 70875,00 грн, і судом такий позов задоволено частково на суму 40040 грн, що складає 56,5 % від ціни позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 368,66 грн (2422,40 грн * 56,5 %).

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10 000,00 грн., та надано копію платіжної інструкції на оплату таких послуг.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Представником позивача надано опис виконаних робіт у виді Акту приймання-передачі наданих послуг № 5, договору про надання правової допомоги № 16/09-2024 від 16.09.2024.

Із наданих документів убачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та тим, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також той факт з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» (адреса м. Київ, площа Солом`янська, буд.2, прим.04, ) суму заборгованості за Кредитним договором № 7344 від 20.03.2024 року у розмірі 40040 грн 00 к., суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог у розмірі 1 368 грн 66 к., та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн, загалом визначивши до стягнення 44 408 грн 66 к.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасовано, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук