Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/415/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.12.2025смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої-судді: Кривенко О.В.,
при секретареві: Маташнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вісла» про розірвання договорів оренди та скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди землі,
03 жовтня 2019 року вищевказану земельну ділянку позивачем ОСОБА_1 було передано в оренду відповідачу та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15 жовтня 2019 року, індексний номер 49172043.
Згідно пункту 3.1 договору оренди цей договір діє до 31 грудня 2026 року, проте пунктом 12.4 передбачено, що орендодавець після 01 грудня 2023 року має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, попередивши про свій намір орендаря за три місяці, але в будь-якому випадку Орендар повертає дану ділянку Орендодавцю після завершення річного циклу вирощування продукції та збору урожаю.
Згідно пункту 3.1 вказаного договору оренди цей договір діє до 31 грудня 2026 року, проте пунктом 12.4 передбачено, що орендодавець після 01 грудня 2023 року має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, попередивши про свій намір орендаря за три місяці, але в будь-якому випадку Орендар повертає дану ділянку Орендодавцю після завершення річного циклу вирощування продукції та збору урожаю.
05 вересня 2023 року позивач направив на адресу Орендаря проекти угод про дострокове розірвання вищезазначених договорів оренди земельних ділянок після завершення збирання врожаю на орендованих земельних ділянках; посилаючись на пункт 12.4 договору та проект актів прийму-передачі земельних ділянок.
На пропозицію позивача про розірвання договорів він не отримав відповіді.
В липні 2024 року, отримавши Інформацію з Державного реєстру права нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державі реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивачу стало відомо, що ТОВ «Вісла» зареєстрував додаткові угоди від 01.03.2023 року до договорів оренди від 03.10.2019року щодо:
За викладених обставин просить уточнений позов задовольнити.
Ухвалою судді від 19.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28.08.2025 року підготовче судове засідання закрите, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
Відповідач ТОВ "Агрофірма "Вісла" в судове засідання не з"явилися, відзив на позовну заяву не надали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за останнім відомим місцем реєстрації місця проживання (ч.9 ст. 28 ЦПК), про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.12.4 даних договорів - орендодавець після 01 грудня 2023 має право розірвати даний договір в одностороньому порядку, попередивши про свій намір орендаря за три місяці, але в будь-якому випадку орендар повертає дану земельну ділянку орендодавцю після завершення річного циклу вирощування продукції та збору врожаю.
Копія зазначеної угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки до позовної заяви долучена не була. Письмових доказів про отримання поштової кореспонденції ТОВ "Агрофірма "Вісла" також суду надано не було.
Однак, із-за відсутності копії даної Угоди, суд позбавлений можливості ознайомитися з умовами даного договору.
Відповіді на пропозицію розірвати договір оренди землі на умовах, запропонованих позивачем, відповідач не надав.
Відповідно до ч 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.
Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов"язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами ст.1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положенями ч1 ст.93 ЗК Укураїни, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч1,2 ст.651 ЦК України- зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.31 Закону України "Про оренду землі"- договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в одностороньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
У правовому висновку Верховним Судом у постановах від 03.03.2021 у справі № 198/631/19, від 28 липня 2021 у справі № 198/278/20 висловлено, що свобода договору не є абсолютною та безмежною, оскільки при укладені договору, виборі контрагентів, визначені умов договору сторгони не можуть діяти всупереч положенням ЦК України та інших актів цивільного законодавства, враховуючи, що не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі відносини у випадках коли така домовленість суперечить суті відносин між сторонами.
У частині 3 ст.19 Закону України "Про оренду землі" визначено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.
На момент розроблення позивачем проекту угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, з дня укладення договору оренди землі мінімальний срок дії договору, визначений законом, не минув.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для розірвання договорів оренди земель від 03.10.2019 року не має.
Щодо укладення додаткової угоди до договорів оренди земель, судом встановлено наступне.
Крім того, п.12.4 договору викладено в новій редакції - розірвання договору оренди землі в одностороньому порядку не допускається.
Позивач заперечує проти укладення даної додаткової угоди до договору оренди землі, зазначаючи в позовній заяві, що про дану угоду йому стало відомо лише після отримання витягу з Державного реєстру речових прав. Дану угоду не підписувала.
За клопотанням позивача та її представника, ухвалою суду від 09.04.2025 р. була призначена судова почеркознавча експертиза щодо вирішення питання- чи виконував підпис у додаткових угодах від 01.03.2023 ОСОБА_1 .
Однак ухвала суду про витребування доказів у відповідача залишилася невиконаною.
У зв"язку з відсутністю оригіналу додаткових угод від 01.03.2023 до договору оренди землі від 03.10.2019, експертиза у даній справі проведена не була.
Відповідно до ст.109 ЦПК України- у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з"ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнані.
Відповідач ухилився від надання суду оригіналів додаткових угод від 01.03.2023 до договору оренди землі від 03.10.2019, та не надав відповіді про причини не надання витребуваного судом документів, які оспорювалися, а тому суд, вважає доведеним факт не вчинення ОСОБА_1 підпису у даній угоді.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб"єктів цивільного права, що хзарактеризує внутрішнє суб"єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правох результатів.
У двостороньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети, породжуючи правовий наслідок. Правочин- це завжди дії незалежних та рівноправних суб"єктівв цивільного права.
Згідно ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кілької документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами).
Позивач заперечує факт підписання ним додаткової угоди від 01.03.2023, а відповідач ухилився від проведення у справі судово-почеркознавчої експертизи, дії позивача свідчать про відсутність у нього наміру підписувати додаткову угоду, а тому на думку суду, спірна додаткова угода є неукладеною, вона не породжує будь-яких юридичних наслідків, а тому позовні вимоги про скасувавння державної реєстрації додаткових угод є правомірними та є належним способом захисту прав позивача і підлягають задоволенню.
У постанові від 17 липня 2018 року у справі № 915/1145/17 сформульовано висновок про те, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачемтакож залишити позов без розгляду.
У справі № 920/330/18 Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 01 квітня 2018 року, як і не доведено обставин його укладення,оскільки для проведення технічної експертизи документа необхідний його оригінал, який на вимогу суду відповідачем не наданий.
Відповідач не спростував доводи позивача про відсутність його волевиявлення на укладання спірного договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідач ухилився від надання на вимогу суду оригіналу спірного договору для проведення судової почеркознавчої експертизи.
Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 547/727/20-ц. та з првовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.02.2020 року, справа № 2/2218/3845/11.
Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., який підлягає стягненню з віповідача на користь позивача.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з надання професйної правничої допомоги в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вісла» про розірвання договорів оренди та скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів оренди землі задовольнити частково.
В задоволені інших позовних вимог- відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 19.12.2025 року
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко