провадження № 22-з/824/1621/2025
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ? ОСОБА_3 , про стягнення коштів.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 11 листопада 2021 року первісний позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 647 210,00 грн як перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 10 510,00 грн.

У стягненні інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відмовив.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором позики в сумі 1 480 290,00 грн та три проценти річних у розмірі 49 284,69 грн.

Стягнув солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 682,50 грн сплаченого судового збору з кожного.

Київський апеляційний суд постановою від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив повністю, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики скасував та ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовив повністю.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року залишив без змін.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд постановою від 03 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив повністю, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року в частині частково задоволеного зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасував та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовив у повному обсязі.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року залишив без змін.

Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 15 765,00 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ходак Владислав Володимирович, задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення коштів залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та в частині розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Писана Т.О., судді: Журба С.О., Приходько К.П.

26 листопада 2025 року вказана цивільна справа передана головуючому судді Писаній Т.О. для розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 грудня 2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу №761/15469/20-ц (апеляційне провадження №22-ц/824/19600/2025) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Призначено справу до розгляду в судове засідання в приміщенні Київського апеляційного суду (вул. Солом`янська, 2-а) на 24 лютого 2026 року на 13 год. 30 хв.

12 грудня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Ходак В.В. про забезпечення позову шляхом заборони будь-яких юридично значимих дій із квартирою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) загальною площею 89,50 кв. м, житлова площа 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 НОМЕР_2) направлених на її відчуження, іншим способом зміну власника, перереєстрацію, в тому числі заборонити дії з реалізації вказаного об`єкта в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/15469/20-ц у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заява мотивована тим, що в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 відбувається примусове виконання виконавчого листа № 761/15469/20-ц виданого 15 січня 2025 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 647 210 грн в якості 90 % перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, а також про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого судового збору у розмірі 10 510 грн.

Зазначає, що постановою від 2 грудня 2025 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1 призначено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника квартири, загальною площею 89,50 кв.м, житлова площа 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на 8 грудня 2025 року о 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана виконавча дія була відкладена на 15 грудня 2025 року. На даний момент відбувається стягнення коштів із ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1. Розгляд справи №761/15469/20-ц в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у суді триватиме певний час, а це означає що протягом такого часу відбуватиметься стягнення коштів із ОСОБА_1 . Також можливий примусовий продаж нерухомості в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпоряджатися цим майном, а в певних випадках - і користуватися ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Окрім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Апеляційний суд встановив, що зустрічний позов ОСОБА_1 стосується стягнення із ОСОБА_2 коштів за іншим видом забезпечення (поруки) у розмірі 1 481 625 грн 60 коп. - основна сума боргу; 9 628 329 грн 98 коп. - пеня (за період з 01 березня 2019 року до 29 лютого 2020 року); 49 568 грн 20 коп. - 3 % річних, що загалом становить 11 159 523 грн 78 коп.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року у справі №761/15469/20-ц: постанову Київського апеляційного суду від 4 грудня 2024 року у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та в частині розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року у справі №761/15469/20-ц залишено без змін рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 .

Як вказує заявник та вбачається із матеріалів справи, постановою від 2 грудня 2025 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1 призначено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника квартири, загальною площею 89,50 кв.м, житлова площа 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на 8 грудня 2025 року о 11.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана виконавча дія була відкладена на 15 грудня 2025 року.

Таким чином, судом встановлено, що на даний момент відбувається стягнення коштів із ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1. Розгляд справи №761/15469/20-ц в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у суді триватиме певний час, а це означає, що протягом такого часу відбуватиметься стягнення коштів із ОСОБА_1 .

Також можливий примусовий продаж нерухомості в рамках виконавчого провадження.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17).

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову у цій справі, зокрема, шляхом заборони дій стосовно квартири (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) загальною площею 89,50 кв. м, житлова площа 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 НОМЕР_2) направлених на її відчуження, іншим способом зміну власника, перереєстрацію, в тому числі заборонити дії з реалізації вказаного об`єкта в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/15469/20-ц у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Вказаний захід забезпечення позову є достатнім і співмірним заходом забезпечення позову, виходячи із характеру пред`явлених позивачем вимог, правовою природою відносин, що виникли між сторонами, спрямований на попередження недобросовісної поведінки відповідача за зустрічним позовом під час розгляду та вирішення юридичного спору, недопущення з його боку дій, що можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення.

При цьому, заборона дій стосовно квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 направлених на її відчуження, іншим способом зміну власника, перереєстрацію, в тому числі заборонити дії з реалізації вказаного об`єкта в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/15469/20-ц у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики є тимчасовим і достатнім заходом забезпечення позову, а тому не підлягає задоволенню вимога про заборону будь-яких юридично значимих дій із оскаржуваною квартирою.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії стосовно квартири (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) загальною площею 89,50 кв. м, житлова площа 35,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 НОМЕР_2) направлені на її відчуження, іншим способом зміну власника, перереєстрацію, в тому числі заборонити дії з реалізації вказаного об`єкта в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/15469/20-ц у частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба