КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 757/3910/24 Апеляційне провадження № 22-з/824/1580/2025Головуючий у суді першої інстанції - Остапчук Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Оксень Андрієм Вікторовичем, про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «ДІЄСА» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 53464,70 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку заробітної плати у розмірі 127616,46 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 40029,61 грн., компенсацію за несвоєчасну оплату праці в розмірі 597,84 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1276 грн. 16 коп. (т. 4, а.с. 71-76).

Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2024 апеляційну скаргу ТОВ «Дієса» задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 83 826 грн. 45 коп., з утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1914 грн. 24 коп. (т. 4, а.с. 217-228).

03.12.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Оксень А.В. про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31.10.2024, у якій остання просить роз`яснити:

1) чи означає формулювання резолютивної частини рішення суду «з утриманням податків та інших обов`язкових платежів», що: а) сума 83 826,45 грн. є остаточною сумою до виплати позивачу на руки (після утримання всіх обов`язкових платежів), і відповідач (ТОВ «ДІЄСА») не має права здійснювати додаткові утримання з цієї суми; чи б) із присудженої суми 83 826,45 грн. відповідач (ТОВ «ДІЄСА») повинен додатково утримати податки та обов`язкові платежі, внаслідок чого позивач отримає меншу суму?

2) чи підлягає додатковому утриманню податків та обов`язкових платежів заборгованість із заробітної плати в розмірі 83 826,45 грн., з якої роботодавець вже здійснив утримання всіх передбачених законодавством податків та обов`язкових платежів при нарахуванні та виплаті заробітної плати під час трудових відносин?

3) якщо на момент звільнення позивача ( ОСОБА_1 ) роботодавцем ТОВ «ДІЄСА» вже було здійснено утримання податків та інших обов`язкових платежів: із загальної нарахованої суми: 93 525,17 грн., утримано податків та обов`язкових платежів: 9 698,72 грн., сума до виплати (чиста сума): 83 826,45 грн., то чи має відповідач правові підстави для повторного (додаткового) утримання податків та обов`язкових платежів із суми 83 826,45 грн., присудженої судовим рішенням до стягнення?

4) чи не призведе додаткове утримання податків з уже «очищеної» від податків суми 83 826,45 грн. до подвійного оподаткування одного й того самого доходу позивача,що суперечить принципам податкового законодавства України та порушує конституційні права позивача?

5) яку суму має сплатити відповідач на виконання судового рішення: а) 83 826,45 грн. (як остаточну суму до виплати позивачу без додаткових утримань); чи б) суму, більшу за 83 826,45 грн., з якої додатково утримуються податки, щоб позивач отримав «на руки» саме 83 826,45 грн.?

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського апеляційного суду від 03.12.2025 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Шебуєва В.А., Кафідова О.В.

04.12.2025 матеріали справи витребувано з Печерського районного суду м. Києва.

10.12.2025 матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

За вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення

Учасники справи в судове засідання не викликалися у зв`язку з відсутністю такої необхідності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У постанові від 21.03.2019 у справі № 807/1689/14 Верховний Суд вказав, що рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

У разі, коли судове рішення не відповідає вказаним критеріям, останнє підлягає роз`ясненню судом, який ухвалив вказане судове рішення за заявою учасника справи.

Критерії прийняття до розгляду, а також особливості розгляду судами заяв роз`яснення судових рішень встановлені статтею 271 ЦПК України.

Згідно з положеннями вказаної статті, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Верховним Судом у постанові від 13.09.2019 у справі №816/1512/15 зазначено, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Таким чином, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі № 22а-11177/08 також вказав, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Системне тлумачення вищевказаних положень процесуального закону дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Подібні висновки також були неодноразово висловлені у постановах Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № 138/815/17, від 16.07.2020 у справі № 619/3407/16-а, від 30.12.2020 у справі № 766/9580/17, від 26.05.2022 у справі № 620/1269/20.

З огляду на викладене, проаналізувавши постанову Київського апеляційного суду від 31.10.2024 у взаємозв`язку з мотивами поданої позивачкою заяви про її роз`яснення, колегія суддів доходить висновку, що постанову Київського апеляційного суду від 31.10.2024 слід роз`яснити в частині сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила суд стягнути: нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.07.2023 по 06.09.2023 у розмірі 53464,70 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.09.2023; компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 40029,61 грн.; компенсації, що нараховується у випадку несвоєчасної оплати праці у розмірі 597,84 грн.; суму сплаченого судового збору у розмірі 1276,16 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2024 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «ДІЄСА» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 53464,70 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку заробітної плати у розмірі 127616,46 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 40029,61 грн., компенсацію за несвоєчасну оплату праці в розмірі 597,84 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1276 грн. 16 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2024 рішення Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнути з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 83 826 грн. 45 коп., з утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дієса» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1914 грн. 24 коп.

Задовольняючи апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для скасування судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При цьому, колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 83 826 грн. 45 коп.

Так, в мотивувальній частині постанови колегією суддів зазначено, що згідно з наданим відповідачем розрахунковим листком за вересень 2023 року після відрахування податків та обов`язкових платежів заборгованість відповідача із заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку становить 83 826 грн. 45 коп., а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вказана сума коштів.

Разом з цим, у резолютивній частині постанови вказано про стягнення указаної суми з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, що утруднює розуміння виконання постанови в частині суми, яка підлягає остаточному стягненню.

Отже, з розрахункового листка за вересень 2023 року щодо належних ОСОБА_1 виплат вбачається, що у вересні ОСОБА_1 нараховано було компенсацію відпустки у розмірі 46 284, 40 грн. та оплату простою у розмірі 3452,60 грн., а всього нараховано - 49 737,00 грн. При цьому, на початок місця за підприємством обліковувався борг у розмірі 43 788,17 грн.

З наведеного убачається, що загальна сума коштів, належних до виплати ОСОБА_1 у вересні 2023 року становила 93 525,17 грн., а після утримання роботодавцем (відповідачем) податків та всіх обов`язкових платежів загальна сума до виплати становить 83 826,45 грн. (93 525,17 - 746,06 - 8952,66).

Таким чином, з наведеного убачається, що сума у розмірі 83 826 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 45 коп., яка стягнута з ТОВ «Дієса» на користь ОСОБА_1 як заборгованість із заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, присуджена постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року є остаточною виплатою, після утримання із загально нарахованої суми роботодавцем усіх податків та обов`язкових платежів та не зобов`язує ТОВ «Дієса» здійснити повторне відрахування податків та усіх обов`язкових платежів з присудженої судом апеляційної інстанції до виплати суми заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 271, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Оксень Андрієм Вікторовичем, про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Роз`яснити, що сума у розмірі 83 826 (вісімдесят три тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 45 коп., яка стягнута з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 як заборгованість із заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, присуджена постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року є остаточною виплатою, після утримання із загально нарахованої суми роботодавцем усіх податків та обов`язкових платежів та не зобов`язує Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» здійснити повторне відрахування податків та усіх обов`язкових платежів з присудженої судом апеляційної інстанції до виплати суми заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова