Справа № 522/6055/24
Провадження № 2/522/4460/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» в рахунок відшкодування збитків у розмірі 3 570 765 грн. 90 коп. (три мілйони п`ятсот сімдесят тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень дев`яносто копійок) та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 55 075 грн. 49 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят п`ять гривень сорок дев`ять копійок).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем було порушено цивільні права ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» самочинним будівництвом нових та реконструкцією існуючих нежилих приміщень по вул. Бабеля, 24 у м. Одесі, оскільки це було здійснено безпосередньо на тілі водопровідної труби, а саме на відрізку від водопровідної магістралі по вул. Бабеля у м. Одесі до вводу на територію ТДВ «БОМ», а пошкодження даної водопровідної труби позбавило Позивача користуватися своїм правом на безперешкодне водопостачання для забезпечення виробничих потреб заводу Позивача; завданням збитків Позивачу, адже для відновлення свого права Позивач вимушений був понести витрати по відновленню працездатності альтернативного водопроводу, а після завершення процедури знесення самочинної будівлі, понести витрати по ремонту основного водопроводу з вулиці Бабеля (зазначає, що такий ремонт Позивач зміг здійснити лише після завершення процедури знесення самочинної будівлі згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси №1519/2-1157/11 від 26.02.2019 року у ВП №70915901); причинний зв`язок між порушенням права та збитками підтверджується висновком експерта №09-10-1 судової будівельно-технічної експертизи від 04.10.2023 року, яким встановлено зв`язок побудови Відповідачем самочинної будівлі на тілі водопровідної труби (вул. Бабеля) та позбавлення Позивача права водокористування через вказану водопровідну трубу, що змусило Позивача терміново відновити альтернативний водопровід з вулиці Середньої, а після знесення самочинної будівлі Позивач отримав змогу відремонтувати пошкоджений Відповідачем водопровід з вулиці Бабеля; наявність винної поведінки Відповідача Позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 протиправно самовільно без оформлення відповідних документів здійснив самочинне будівництво нових та реконструкцію існуючих нежилих приміщень по вул. Бабеля 24 м. Одесі, з розташуванням даної самочинної будівлі та тілі водопровідної труби, а саме на відрізку від водопровідної магістралі по вул. Бабеля, 24 у м. Одесі до вводу на територію ТДВ «БОМ».

22.04.2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2024 року було постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на належне ОСОБА_1 , нерухоме майно, що складається з 495/1000 часток нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1315,6 кв.м., реєстраційний номер майна 01.

10.05.2024 року надійшов відзив від представника Відповідача.

31.05.2024 року від представника Відповідача надійшла заява про долучення доказів, а також клопотання про витребування доказів.

12.06.2024 року було постановлено ухвалу про витребування доказів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філії «Інфоксводоканал», а саме:

- щодо наявності договірних відносин між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоскводоканал» та ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», щодо водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83, та відповідне підтвердження таких договірних відносин (договір, технічні умови);

- за якою адресою знаходиться водопровідний ввід на території ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин?

- чи звертався ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» із заявою про надання дозволу на влаштування додаткових водопровідних вводів починаючи з 2013 року до теперішнього часу. У випадку якщо так, надати відповідну проєктно-технічну документацію;

- чи звертався ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» із заявою про надання дозволу на проведення ремонтновідновлювальних робіт починаючи з 2013 року до теперішнього часу. У випадку якщо так, надати відповідне підтвердження із зазначенням переліку робіт виконаних ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин»;

- чи звертався ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» із заявою про аварійну ситуацію у системах водопостачання починаючи з 2013 року до теперішнього часу. У випадку якщо так, надати відповідне підтвердження із зазначенням опису аварійної ситуації та зазначити дії, що були виконані ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на усунення вказаної аварійної ситуації.

31.07.2024 року від представника Відповідача надійшла заява про долучення доказів.

08.08.2024 року на виконання ухвали суду надійшла заява від ТОВ «Інфокс» разом із договором №5917/3 від 01.11.2000 року з додатками та додатковими угодами, укладеного між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та ТДВ «Одеський завод будівельних-обробних машин», акт обстеження за адресою ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», схему водомірного вузла, схему внутрішніх мереж водопроводу із заявками.

03.10.2024 року від представника Відповідача надійшла заява про долучення доказів.

31.10.2024 року по справі закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи.

Судом встановлено, що Позивач є виробничим підприємством, яке здійснює свою господарську діяльність на земельній ділянці загальною площею 7, 2854 га, що належить Позивачу на праві постійного користування, згідно державного акту на право постійного користування землею серії II- ОД N?001602 від 26 червня 2001 року, виданого відповідно до рішення Одеської міської ради народних депутатів від 02 червня 2000 року за N?1346-XXIII.

Актом про залиття, прорив водопровідної труби від 05 лютого 2013 року, складеним контрольно-технічною комісією ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» встановлено, що після прибуття на робочі місця працівниками заводу було виявлено прорив водопровідної труби за адресою: АДРЕСА_1 .

11.09.2023 року між ТОВ «Центр демонтажних технологій» та Позивачем було укладено договір №б/н про виконання будівельно-ремонтних робіт.

19.09.2023 року Позивач уклав договір №09/10-1 з судовим експертом Накул О.М., метою якого є проведення будівельно-технічної експертизи для з`ясування ймовірних причин руйнування (пошкодження) водопровідної труби, що проходить від водопровідної магістралі по АДРЕСА_1 . Висновком експерта №09-19-1 від 04.10.2023 року було встановлено причину руйнування (пошкодження) водопровідної труби.

06.10.2023 року Підрядником, згідно другого технічного завдання за Договором №б/н від 11.09.2023 року, було розпочато вишукувальні роботи по пошуку інших місць пошкоджень даної труби, розбиранню фундаменту знесеної самочинної будівлі, ремонту знайдених пошкоджень, тощо.

25.10.2023 року Підрядником було закінчено даний ремонт виявлених пошкоджень водопровідної труби, на підтвердження цього між Позивачем та Підрядником було підписано Акт N?2 до договору №б/н від 11.09.2023 року.

27.10.2023 року Підрядником, згідно нового технічного завдання до Договору №б/н від 11.09.2023 року, було розпочато роботи по повній заміні водопровідної труби, на відрізку від водопровдної магістралі по вулиці Бабеля у місті Одесі до вводу на територію ТДВ «БОМ» за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24.

07.12.2023 року Підрядником було закінчено вказані ремонтні роботи згідно акту №3.

Щодо висновку експерта суд зазначає наступне.

19.09.2023 року, тобто через 10 років після «прориву водопровідної труби», позивач уклав з судовим експертом Накул О.М. Договір № 09/19-01 задля проведення будівельно-технічної експертизм для з`ясування ймовірних причин руйнування (пошкодження) водопровідної труби, що проодить від водопровідної магістралі по вул. Бабеля у м. Одесі до вводу на територію ТДВ «БОМ» за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24.

Як вказує позивач, Висновком експерта № 09-19-01 судової будівельно-технічної експертизи від 04.10.2023 року було встановлено причину руйнування (пошкодження) водопровідної труби на згаданому відрізку водопроводу.

Відповідно до Висновку експерта № 09-19-01 «ймовірною підставою руйнування (пошкодження) водопровідної труби, що проходить від водопровідної магістралі по вулиці Бабеля у місті Одесі до вводу на територію ТДВ «БОМ» за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24, стало самочинне будівництво нежитлових будівель, конструкції яких спираються на тіло обстежуваної водопровідної труби.»

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 79 ЦПК України ).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 4.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що у заключній частині висновку експерта викладаються висновки за результатами дослідження у вигляді відповідей на поставлені питання в послідовності, що визначена у вступній частині.

На кожне з поставлених питань має бути дано відповідь по суті або вказано, з яких причин неможливо його вирішити.

За підсумками розгляду Верховним Судом справи № 760/10691/18 04.09.2019 року, Верховний Суд визначив, що висновок експерта про те, що підпис «ймовірно підроблений», не може служити безумовним, допустимим, належним доказом для прийняття судом рішення про те, що він дійсно зроблений не стороною угоди.

Таким чином, вказане у висновку, що «ймовірною підставою руйнування (пошкодження) водопровідної труби, стало самочинне будівництво нежитлових будівель, конструкції яких спираються на тіло обстежуваної водопровідної труби» не є безумовним, допустимим, належним доказом твердження позивача, щодо наявності підстав для відшкодування ОСОБА_1 збитків завданих позивачу.

На дослідження експерта було надано: копію геопідоснови та технічний паспорт на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 24.

Судом встановлено, що у експерта були відсутні проєкти здійсненої реконструкції, експерту не відомо, які саме дії було вчинено відповідачем, чи прокладено фундамент, який нібито тиснув на водопровідну трубу, чи такий фундамент вже існував раніше.

Як вказано експертом у висновку: «Орієнтовний термін знаходження водопровідної труби у ґрунті, за даними замовника, становить не менш ніж 50 років».

Відповідно до ДБН В.2.574:2013. Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування. - строк експлуатації сталевих трубопроводів становить 25 років, чавунних 30-40 років.

В результаті старіння і втрати міцності матеріалу труб значно збільшується кількість аварійних ситуацій при робочому навантаженні незалежно від діаметру труб. Враховуючи те, що станом на 2023 рік вік труби був 50 років, у 2013, коли, як зазначає Позивач, було виявлено перші протікання, вказаній трубі було 40 років, тобто протікання викликанні максимально допустимим терміном її експлуатації.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що проведена позивачем заміна водопровідних труб була зумовлена їх технічним зносом, а не діями ОСОБА_1 . Враховуючи відсутність доказів втручання відповідача у водопровідну мережу та відсутність встановленого законом порядку підтвердження відповідних обставин, суд доходить висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та пошкодженням водопроводу.

31.07.2024 року представником Відповідача до суду було направлено клопотання про залучення доказів, а саме відповіді Міністерства юстиції України від 18.07.2024 року, згідно якої за результатами обговорення питання та розглянувши додані документи дисциплінарна палата ЦЕКК прийшла до висновку, що в діях Експерта наявний склад дисциплінарного проступку, визначений пунктом 11 частини третьої статті 14 Закону України «Про судову експертизу», а саме щодо порушення вимог Інструкції №53/5 щодо оформлення висновку судового експерта, з огляду на що дисциплінарна палата ЦЕКК вирішила притягнути судового експерта ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до судового експерта Накул Олени Миколаївни дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Згідно ч. 1 ст. 87 ЦПК України Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відтак, суд не бере до уваги експертний висновок №09-19-1 від 04.10.2023 року.

З огляду на це, Суд відхиляє доводи Позивача щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та пошкодженням водопровідної труби на підставі висновку експерта.

Також Позивач зазначає, що станом до 2013 року єдиним діючим джерелом водопостачання на виробничі потужності заводу Позивача був чавунний водопровід діаметром 150 мм, що заходив на територію заводу з боку вулиці Бабеля, біля будинку № 24. Вказаний водопровідний трубопровід пролягав з точки врізки з магістрального водопроводу по вулиці Бабеля, вздовж торцевого боку зазначеної будівлі до вузлу обліку, розташованого на території заводу Позивача. Вказує, що починаючи з часу зведення ОСОБА_1 самочинних конструкцій, у Позивача було втрачено можливість доступу до Відрізку трубопроводу для будь-яких цілей: таких як обслуговування, контроль, ремонт чи заміна водопровідних елементів.

Так, позивач вказує, що єдиним діючим джерелом водопостачання пролягав з точки врізки з магістрального водопроводу по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 водопровідний ввід - трубопровід від мережі виконавця комунальної послуги у місці приєднання, з колодязем, патрубком і запірною арматурою до зовнішньої стіни будинку або межі території об`єкта.

Відповідно до п. 12 вказаних Правил для забезпечення водопостачання об`єкта потрібно влаштування одного водопровідного вводу. В окремих випадках для об`єктів, що потребують дублювання водопостачання і мають протипожежні водопроводи, а також при великих витратах води, виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення може дати дозвіл на влаштування додаткових вводів. На кожному вводі мають бути встановлені вузол комерційного обліку води та запірна арматура. Виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення має право визначати призначення вводів (діючих або резервних) і вимагати від споживача ліквідації зайвих вводів або влаштування додаткових. Кількість та призначення вводів визначаються на підставі проєктно-технічної документації.

Згідно з пп.1.2, 4.1-4.3 Правил технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта архітектури, які мають відповідати його розрахунковим параметрам, у тому числі водопостачання та водовідведення, а також особливих умов.

Для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику необхідно отримати технічні умови відповідно до Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.99 № 2328.

Виробник після отримання від замовника усіх необхідних документів відповідно до Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.99 N 2328 ( 2328-99-п ), протягом 15-ти днів видає технічні умови на підставі опитувального листа на приєднання об`єкта замовника до систем централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням потужностей споруд, пропускної спроможності мереж, із зазначенням умов для проектування вводу: місця підключення, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску тощо.

Таким чином, видача Технічних умов передує і є умовою приєднання Споживача до системи водопостачання і водовідведення і здійснюється виключно виробником послуги водопостачання.

Згідно розділу IV Правил не допускається будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається: приєднання до водорозбірної колонки за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене за відсутності технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, здійснене із порушенням наданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення технічних умов; приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, виконане без участі представників виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення або із порушенням вимог розділу III цих Правил; користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення без укладання із виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення договору про надання таких послуг; самостійне приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; відсутність або невідповідність нормам розміщення споживачем засобів комерційного обліку води; зафіксовані виконавцем послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення факти пошкодження пломб, індикаторів впливу магнітного поля, втручання у роботу та виведення з ладу вузлів комерційного обліку води; використання води для господарських потреб з самостійних протипожежних систем, що живляться від спільних мереж; недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку.

Відповідачем у відзиві було зазначено, що Позивачем не надано проєктно-технічної документації з наявності таких водопровідних труб, дозволів виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення на проведення таких ремонтно-відновлювальних робіт, а також дозволів з влаштування додаткового вводу з будівлі, що здавалась в оренду ТОВ «Дюковський пасаж лімітед».

На виконання ухвали Приморського районного суду від 12.06.2024 року було надано договір №5917/3 від 01.11.2000 року з додатками та додатковими угодами, укладеного між ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» та ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», акт обстеження за адресою ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», схему водопровідного вузла, схема внутрішніх мереж водопроводу.

Проте, ТОВ «Інфокс» було повідомлено, що дійсно технічні умови на водопостачання та водовідведення об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 ТОВ «Інфокс» філією «Інфоксводоканал» не видавались.

Як вказано позивачем, починаючи з 2013 року, він був вимушений відновити стару водопровідну трубу, що проходила по вулиці Середній з вулиці Балківської, а на час ремонтно-відновлювальних робіт забезпечити потреби виробничих та інших потужностей привозним способом (водопровід по АДРЕСА_2 ).

Відповідно до п. 13 Правил приєднання об`єктів безпосередньо до водогонів не допускається.

Відповідно до п. 15 Правил підключення нових вводів до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, не обладнаних комерційними приладами обліку води, не допускається.

Згідно з п. 16 Правил проєкт на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення подається для узгодження виконавцю послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення у двох примірниках. Після узгодження проєкту на приєднання перший примірник залишається у виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення, а другий - повертається замовнику/споживачу.

Проте, Позивачем не надано жодної проєктно-технічної документації з наявності таких водопровідних труб, дозволів виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення на проведення таких ремонтно-відновлювальних робіт, а також дозволів з влаштування додаткового вводу з будівлі, що здавалась в оренду ТОВ «Дюковський пасаж лімітед» позивачем не надано.

На підтвердження обставин необхідності підключення та виконання ТОВ «Дюковський пасаж лімітед» робіт, щодо забезпечення потреб виробничих та інших потужностей ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», позивач надає звернення до орендаря, Лист № 08/02-13 від 08.02.2013 року. Згідно наданого листа між ПАТ «БОМ» та ТОВ «ДЮКОВСЬКИЙ ПАСАЖ ЛІМІТЕД» був укладений Договір оренди №187 від 28.12.2012 року. Керуючись п. 1.2 та 5.3.15 зазначеного Договору, було прохання терміново здійснити капітальний ремонт водопроводу, який проходить по вул. Середній і підключений до водопровідної системи об?єкту оренди за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83/2. Цим листом було надано дозвіл на здійснення капітального ремонту комунікацій об?єкта оренди та гарантуємо 100% компенсацію усіх понесених витрат на здійснення капітального ремонту.

Згідно пункту 5.3.15. Договору оренди, на Орендаря покладається обов?язок виконання за власний кошт поточного ремонту Об?єкту оренди та його комунікацій, без подальшого відшкодування таких витрат Орендодавцем, а також капітального ремонту Об?єкту оренди та його комунікацій з подальшим відшкодуванням Орендодавцем Орендарю таких витрат. Капітальний ремонт Об?єкту оренди та його комунікацій, мають вчинятися за письмовою згодою Орендодавця. Порядок відшкодування Орендодавцем витрат Орендаря, понесених на капітальний ремонт Об?єкту оренди та його комунікацій може встановлюватись окремим договором, укладеним між Орендодавцем та Орендарем.

Згідно п. 1.2. даного договору оренди, до комунікацій об?єкту оренди входять: системи електропостачання, водопостачання та водовідведення, розміщені в даній будівлі та/або що примикають до неї; лінії телекомунікацій та зв?язку, розміщених в даній будівлі та/або що примикають до неї; системи опалення та кондиціювання, розташовані у даній будівлі та/або що примикають до неї.

Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30 затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України.

Ці Правила є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники). За невиконання цих Правил відповідальними є виробники.

Відповідно до п. 9.3.3 Правил технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України до капітального ремонту на мережі належать роботи з: спорудження нових або повної чи часткової реконструкції колодязів (камер); перекладання окремих ділянок ліній з повною або частковою заміною труб; заміни гідрантів, водорозбірних колонок, засувок, поворотних затворів, вантузів, іншого обладнання або їх зношених частин; ремонту окремих споруд на мережі, пристроїв і устаткування; очищення і захисту трубопроводів від обростання внутрішньої поверхні труб; захисту мережі від корозії та електрокорозії блукаючими струмами; ліквідації пошкоджень дюкерів і переходів під коліями тощо.

Згідно листа № 08/02-13 від 08.02.2013 року, а також Договору № 1 про порядок відшкодування витрат від 12.02.2013 року, неможливо встановити який саме капітальний ремонт комунікацій було вчинено ТОВ «Дюковський пасаж лімітед».

Суду не надані належні та допустимі докази причетності даного ремонту до предмета розгляду даної справи, адже встановити факт його здійснення у межах спірних правовідносин з наданих до суду документів неможливо.

Додатково, Позивач зазначає, що вказаний «капітальний ремонт» було проведено у 2013 році.

Позивач вказує, що він намагався різними будівельно-технічними способами виявити місце прориву водопровідної труби для здійснення ремонту; будь-які спроби не увінчалися успіхом та все вказувало на те, що прорив відбувся саме під самочинною будівлею Відповідача.

Які саме будівельно-технічні способи виявлення прориву водопровідної труби, та що вказувало на прорив під самочинною будівлею, позивач не зазначає та знов не надає жодного документального підтвердження на встановлення даних обставин, окрім «Акту Про залиття, прорив водопровідної труби».

Суд звертає увагу, що законодавчо встановлено порядок дій власника підприємства у випадку аварійної ситуації у системах водопостачання.

Відповідно до п. 2.1.9 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України про аварії та відключення на мережах систем водопостачання виробник повинен негайно сповістити місцеві органи пожежної охорони, а про аварії на каналізаційній мережі - територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, заповідної справи, а також гідрометеорологічної діяльності. Про всі аварії виробник повинен також сповіщати місцеві органи Державного санітарного нагляду.

Оскільки відповідного сповіщення чи документа від місцевих органів позивачем не надано, суд позбавлений можливості встановити факт прориву водопровідної труби у 2013 році, про який зазначає позивач.

Твердження Позивача також спростовуються заявою ТОВ «Інфокс», яка була надана на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси, згідно якої повідомлено, що з 2013 року по теперешній час (заява була подана 08.08.2024 року) були оформлені наступні заявки: 23.07.2021 року - заявка на відсутність водопостачання за адресами: АДРЕСА_3 , просили надіслати бригаду для обстеження. В той же день диспетчеру Міськводопроводу було повідомлено, що вода з`явилась; 20.09.2023 року заявка на течу водопроводу. Під час виконання будівельних робіт за адресою: вул. Бабеля, 24 (філіал ТДВ Одеський завод будівельно обробних машин) пробито водопровідну трубу. Представниками Міськводопроводу при обстеженні виявлено течу, у зв`язку із чим закрито шаровий кран, водопроводу; у 2016 році була заявка за адресою: вул. Бабеля, 24, від адміністратора СТО щодо течі просили надіслати представників для обстеження. Представниками Міськводопроводу при обстеженні було виявлено течу магістралі, у зв`язку із чим була необхідна розкопка на території заводу ТДВ Одеський завод будівельно-обробних машин, представник заводу провести розкопку не дав.

Крім того, було повідомлено, що технічні умови на водопостачання та водовідведення об`єкта за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83 ТОВ "Інфокс" філією "Інфоксводоканал" не видавались.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до наданих ТОВ «Інфокс» витребуваних доказів, у 2013 році відсутні будь-які відомості або заявки, які б свідчили про прорив водопровідної труби. У зв`язку з цим, доводи позивача не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, суду не надано належних та допустимих доказів, що свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу цивільного правопорушення, на які посилається позивач, зокрема: порушення цивільного права позивача, завдання збитків, причинного зв`язку між ними та винною поведінкою відповідача.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Майнова шкода, як свідчить зміст статті 1166 ЦК України, завдається порушенням належних саме особі особистих немайнових прав та/або майнових прав.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Зазначене узгоджується з Постановою КЦС ВС від 18.12.2024 у справі № 686/29638/23 (61-10754св24).

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння позивачу збитків безпосередньо відповідачем. Виходячи зі встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд вважає позов необґрунтованим, а позовні вимоги недоведеними, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо забезпечення позову

Згідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у даній справі, суд вбачає підстави для скасування заходів забезпечення, які були накладені ухвалою суду від 24 квітня 2024 року по даній справі.

Керуючись ст.ст. 259, 263 - 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжито ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 22 квітня 2024 року.

Скасувати арешт, накладений наналежне ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , нерухоме майно, що складається з 495/1000 часток нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1315,6 кв.м., реєстраційний номер майна 01.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 17.12.2025.

Суддя Р. Д. Абухін

09.12.25