ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 396/987/25

провадження № 22-ц/4809/1514/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» на заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2025 року у складі головуючого судді Русіної А. А.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №00-9718196 від 12 квітня 2024 року у сумі 16 121 грн, які складаються з 5 500 грн заборгованості за тілом кредиту та 10 621 грн заборгованості за відсотками, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 422,40 гривень та 7 000 грн в рахунок понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов кредитного договору, 12 квітня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн`на платіжну картку відповідача №5168-75ХХ-ХХХХ-8321, що в свою чергу є доказом того, що позичальник прийняв пропозицію кредитодавця.

Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів, відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн та взяв на себе обов`язок повернути кредитні кошти, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16 121,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 5 500,00 грн та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 621,00 грн.

21 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 12 квітня 2024 року.

Позивач зазначає, що після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Заочним рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних доказів у розумінні ст. ст. 76-80 Цивільного процесуального кодексу України, які б надавали суду об`єктивну можливість встановити, що на підставі договору факторингу від 21 жовтня 2024 року №021102024-МК/Ейс до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, зокрема у матеріалах справи відсутній реєстр боржників як невід`ємний додаток до договору факторингу.

Суд також зазначив, що позивач не надав суду додаток №1 та додаток №1.1 до вищезазначеного договору факторингу, у зв`язку чим, встановити, яка саме форма Реєстру боржників була погоджена ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Ейс» не виявляється можливим.

Крім того, відповідно до умов договору факторингу від 21 жовтня 2024 року №021102024-МК/Ейс за фактом передачі Реєстру боржників сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників (додаток №2). Відповідної копії Акту приймання-передачі Реєстру боржників, з усіма заповненими даними, позивач також до суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування заочного рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2025 року та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування зазначено, що 21 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС строк дії якого закінчується 31 грудня 2025 року. Пунктом 2.1. розділу 2 (предмет договору) визначено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 8.3.2. у день отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді, фактор формує та надає клієнту для підписання Акт приймання-передачі реєстру боржників у електронному вигляді, за формою, наведеною в додатку №6 до даного договору. У день отримання клієнтом акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказаний акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник акту фактору. Таким чином, відповідно до реєстру боржників та акту прийому-передачі за договором факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2024 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 121,00 грн.

Зазначає, що надані апелянтом витяги з реєстру прав вимоги до договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2024 року підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також в них зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Дані документи долучені разом з позовною заявою. Ці документи містять всі необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу.

Позивач вказує, що подані витяги з реєстрів відповідають загальним вимогам належності та допустимості доказів, передбаченим статтями 76 та 77 ЦПК України. Законодавство України не встановлює чіткої уніфікованої форми таких витягів, а тому важливим є зміст документа, його реквізити та відповідність домовленостям між сторонами договору.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції у даній справі.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

12 квітня 2024 року між ТОВ "Макс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9718196.

Пунктом 1.1. договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 5 000 грн. Тип кредиту кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби.

Строк дії кредитної лінії (строк кредитування):360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 07 квітня 2025 року, згідно умов пункту 3.4. цього договору (пункт 1.3. договору).

Пунктом 1.5 договору визначено тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 1.5.1 передбачено, що стандартна процентна ставка складає 2,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього договору.

Згідно п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 1,48 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеної п. 1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 цього договору.

Згідно п. 1.6 договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 500 грн.

Згідно п. 1.13 договору укладення цього договору не потребує укладання договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Цей тариф залишається незмінним протягом строку договору.

Згідно п. 2.2 договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 2.8 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 12 квітня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5 000 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.1 договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії.

Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його мобільний номер (а.с.89-93).

Відповідачем підписано графік платежів, який є додатком до кредитного договору (а.с.93 зворот) та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься детальна інформація про умови кредитування (а.с.99-100).

Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір 00-9718196 від 12 квітня 2024 року ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 21919 одноразовий ідентифікатор, час відправки 12 квітня 2024 року 11:37:55, номер телефону - НОМЕР_2 . Вказана довідка видана директором ТОВ «ФК «Макс Кредит» (а.с.101).

Згідно інформаційної довідки №1289/10 від 30 жовтня 2024 року, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічним оператором платіжних послуг було проведено успішну транзакцію 5 000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 12 квітня 2024 року о 11:39:24 (а.с.102-106).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9718196 від 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 установлено, що станом на 04 травня 2025 року заборгованість відповідача не погашена та складає 18 621 грн, з яких: 5 500 грн прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 10 621 грн - прострочена заборгованість за процентами; 2 500 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с.110).

Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9718196, заборгованість відповідача становить 16 121, з яких: 5 000 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 10 621 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками. Також зазначено, що сума заборгованості за штрафними санкціями відповідача становить 2 500 грн, а за нарахованими комісіями 500 грн (а.с.111).

21 жовтня 2024 року ТОВ «Мак Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 113-119).

До матеріалів справи долучено платіжні інструкції № 15, 16, 14, 13 про оплату за відступлення прав вимог згідно договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 (а.с. 119 зворот - 121).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Наявними у матеріалах доказами підтверджується та не спростовано відповідачем, що при підписанні кредитного договору № 00-9718196 від 12 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» (первісний кредитор) сторонами було погоджено всі істотні умови договору. Відповідачем вказаний договір був підписаний за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора 21919.

На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору ТОВ «Макс Кредит» надало інформаційну довідку, видану ТОВ «Платежі онлайн» відповідно до якої останнє повідомляє про успішність операцій, зокрема, про успішну операцію щодо перерахування коштів у розмірі 5 000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 12 квітня 2024 року о 11:39:24. Окрім цього перерахування коштів підтверджується і додатком до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» в якому були зазначені додаткові відомості про позичальників, зокрема і про ОСОБА_1 (а.с.102-106).

Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» свого обов`язку щодо надання коштів відповідачеві за кредитним договором № 00-9719196 від 12 квітня 2024 року.

Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду надано не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять належних, достатніх, достовірних доказів у розумінні ст. ст. 76-80 Цивільного процесуального кодексу України, які б надавали суду об`єктивну можливість встановити, що на підставі договору факторингу від 21 жовтня 2024 року №021102024-МК/Ейс до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, зокрема у матеріалах справи відсутній реєстр боржників як невід`ємний додаток до договору факторингу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

21 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС строк дії якого до 31 грудня 2026 року.

Пунктом 2.1. розділу 2 (предмет договору) в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.3. з дати відступлення прав вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників та набуває всіх прав за ним.

Згідно з п 2.5. договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Згідно розділу 1 - дата відступлення прав вимоги - робочий день в який сторони склали та підписали акт прийому -передачі реєстру боржників.

Згідно з п. 8.3.2. договору, у день отримання фактором електронної форми реєстру боржників фактор формує та надає клієнту для підписання акт приймання-передачі реєстру боржників (додаток №1). У день отримання клієнтом акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказаний акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник акту фактору (а.с.113-115).

Додатком №1 до вказаного договору факторингу є форма реєстру боржників, додатком №2 є форма акту приймання передачі до договору факторингу, додатком №3 є форма реєстру прийнятих платежів до договору факторингу, додатком №4 є довідка про ідентифікацію (а.с.116-119).

До матеріалів справи долучено платіжні інструкції № 15, 16, 14, 13 про оплату за відступлення прав вимог згідно договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 (а.с. 119 зворот - 121).

Відповідно до витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу № №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9718196 від 12 квітня 2024 року у розмірі 16 121 грн (а.с. 72-73).

Отже, на підставі долучених до матеріалів справи договору факторингу сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.

Вказаний договір факторингу, що містить підписи уповноважених представників сторін та скріплений печатками, підтверджує належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ « Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Ейс».

Окрім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що витяг з реєстру боржників за договором факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року, оформлений у фізичній формі, має усі необхідні реквізити, а саме: назву, форму, погоджену сторонами, підписи сторін та основну інформацію, яка чітко підтверджує факт переходу права вимоги за кредитним договором, окрім того, містить підписи сторін договору, що скріплені печатками (а.с.72-73).

Договір факторингу №21102024-МК/Ейс від 21 жовтня 2024 року є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено, а тому його умови підлягають виконанню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви документи не є належними, достатніми та допустимими доказами в справі на підтвердження факту передачі права вимоги позивачу, як новому кредитору, за кредитним договором, укладеним відповідачем з первісним кредитором.

Звертаючись до суду із позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16 121 грн, з яких: 5 500 грн заборгованість за тілом кредиту та 10 621 грн заборгованість за відсотками.

З досліджених судом доказів достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 фактично отримані та використані кредитні кошти в добровільному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» не повернув, позивач, у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги до відповідача, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості у розмірі 16 121 грн, з яких: 5 500 грн заборгованість за тілом кредиту та 10 621 грн заборгованість за відсотками.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, відсутності заперечень відповідача, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин та досліджених доказів, а тому прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що представник позивача просив стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 7 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, позивачем до позовної заяви було долучено: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-2 від 07 квітня 2025 року, додаткову угоду №10 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-2 від 07 квітня 2025 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору №07/04/25-2 від 07 квітня 2025 року (а.с.74-78).

Відповідно до п 3.3 договору про надання правничої допомоги гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року.

Пунктом 3.4. договору визначено, що після надання належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.74-75).

Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року є протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 07 квітня 2025 року клієнту- Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Ейс» було надано виконавцем- Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» такі послуги:

складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9718196 від 12 квітня 2024 року- 2 год. - 5000 грн,

вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9718196 від 12 квітня 2024 року - 2 год - 1 000 грн,

підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9718196 від 12 квітня 2024 року -1 год - 500 грн,

підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-9718196 від 12 квітня 2024 року - 1 год.- 500 грн (а.с.78).

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду встановила, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката є документально підтвердженими, заперечень від відповідача щодо неспівмірності не надійшло, за таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9718196 від 12 квітня 2024 року у розмірі 16 121 грн, та стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позову позивачем сплачено 2422,40 грн (а.с.7) та за подання апеляційної скарги 3633,60 грн (а.с.61).

Оскільки позов і апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Ейс» задоволено повністю, то з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в судах першої і апеляційної інстанції у сумі 6 056 грн (2422,40+3633,60).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити.

Заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () заборгованість за кредитним договором №00-9718196 від 12 квітня 2024 року у розмірі 16 121 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу, понесену позивачем в суді першої інстанції в розмірі 7 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» () витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 633, 60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 16.12.2025.

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко

О. І. Чельник