У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 квітня 2025 року та ОСОБА_2 на додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Левченко Яна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна про визнання недійсною відмову від прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частко та визнано недійсною відмову ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29 квітня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду від 04 квітня 2025 року, позивач ОСОБА_1 30 квітня 2025 року направив апеляційну скаргу та просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду від 29 квітня 2025 року, відповідач ОСОБА_2 23 травня 2025 року направив апеляційну скаргу та просив апеляційний суд скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2025 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено до розгляду справу у відкритому судовому засіданні.

04 серпня 2025 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про відмову від апеляційної скарги на додаткове рішення від 29 квітня 2025 року.

16 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про відмову від апеляційної скарги на рішення суду від 04 квітня 2025 року. Крім того, просив суд вирішити питання про повернення судового збору.

У судове засідання, призначене на 30 жовтня 2025 року, сторони не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялися, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавали. Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надала 27 жовтня 2025 року заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Пунктом 1 ч.1 ст. 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження на підставі заяви особи, що подала апеляційну скаргу, про відмову від неї, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

З огляду на викладене, враховуючи втрату апелянтами інтересу до розгляду їх апеляційних скарг, заяви апелянтів про відмову від поданих апеляційних скарг підлягають задоволенню, а апеляційне провадження - закриттю.

Крім того, з приводу заяви апелянта ОСОБА_1 про повернення судового збору апеляційний суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, порядок сплати й повернення судового збору визначається саме законом - тобто Законом України «Про судовий збір», який не містить підстав для повернення збору у такій ситуації.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як наслідок, частина 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлює вичерпний перелік випадків, коли сплачений судовий збір підлягає поверненню. Серед цих підстав відсутня відмова апелянта від апеляційної скарги. Навпаки, пункт 5 частини 1 статті 7 цього Закону прямо виключає повернення судового збору у випадку закриття (припинення) провадження, якщо воно відбулося у зв`язку з відмовою позивача (або апелянта) від позову (скарги), і така відмова прийнята судом.

Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, повернення судового збору апелянту у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги не передбачено.

Керуючись статтями 362, 364 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги.

Прийняти заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про повернення судового збору.

Апеляційні провадження закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько