Справа № 206/2255/25
Провадження № 2/0182/3375/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Самко Олег Іванович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

28.04.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 11.06.2021 року був вчинений виконавчий напис №146662 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі по тексту ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») заборгованості в розмірі 144755,35 грн. Підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису стало невиконання позивачем умов кредитного договору №637-016/ФК-08 від 02.04.2008 року, укладеного позивачкою з ТОВ «Український промисловий Банк», право вимоги за яким було відступлено новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» , правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем 04.06.2024 року відкрито виконавче провадження №75217137 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» даної заборгованості.

Позивач вважає, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. ОСОБА_1 наголошує, що між нею та відповідачем немає жодних правовідносин. Так, ПАТ «Дельта Банк» в судовому порядку стягнуло з неї заборгованість за зазначеним вище кредитним договором. Рішенням Самарського районного суду від 06.11.2017 року ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у позові через порушення вимоги щодо позовної давності. Походження заборгованості позивачу невідомо. Приватним нотаріусом порушені правила та умови видачі виконавчих написів, а саме: не перевірено безспірність заборгованості, не перевірені строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, не надано доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, позивач зазначає, що нотаріуси мають право вчиняти виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Даний перелік встановлений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, та не містить посилань на кредитний договір, як на документ, за яким нотаріус в праві вчинити виконавчий напис.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчинені оспорюваної нотаріальної дії не переконався належним чином у наявності прав у відповідача звертатись за виконавчим написом та у безспірності розміру суми, заявленої до стягнення. З наведених вище підстав позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зобов`язано приватного нотаріуса Остапенка Є.М. надати належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.30-32).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2025 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №75217137 (а.с.33-34).

Позивач та її представник належним чином повідомлялись про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на електронну адресу, зазначену в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Згідно тексту позовної заяви просять розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

18.09.2025 року від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просять відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступне. 30.06.2010 року відповідно до конкурсу з передачі активів та кредитних зобов`язань, між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань. За вказаним договором ПАТ «Дельта банк» отримано право вимоги за кредитним договором № 637-016/ФК-08 від 02 квітня 2008 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем. 15 червня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №2258/К про відступлення прав вимоги. 06.07.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено повідомлення/вимогу про відступлення права вимоги за вих. № 0706/1566, в якому повідомило боржника про зміну кредитора. Крім того, ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» повідомило боржника, що всі подальші виплати будь-яких коштів, що є належними та підлягають сплаті за умовами кредитних договорів, повинні сплачуватись на банківський рахунок нового кредитора та надано відповідні реквізити. У вказаному повідомленні ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» зазначило вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором у тридцятиденний строк та повідомило позивача, що станом на 15.06.2020 року загальний розмір заборгованості (заборгованість за основним боргом, процентами, пенями, штрафами) складає 144 755,35 грн. На разі позивачем невиконані кредитні зобов`язання. Матеріали повної заяви не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень з боку позивача у відповідь на надіслану відповідачем вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання. Заявляючи даний позов, позивач повинен довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення кредитної заборгованості на підставі спірного виконавчого напису. Однак, будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язання за кредитним договором позивач суду не надала. Сама по собі незгода боржника з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною (а.с.43-50).

Відповідач приватний нотаріус Остапенко Є.М. належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.41). На виконання ухвали від 08.08.2025 року копію нотаріальної справи на адресу суду не направив.

Приватний виконавець Ванжа О.В. належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом направлення на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.39), згідно якого пакет документів отриманий 13.08.2025 року ним особисто.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 11.06.2021 року був вчинений виконавчий напис №146662 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 144 755,35 грн. (а.с.9).

Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі кредитного договору №637-016/ФК-08 від 02.04.2008 року, укладеного позивачкою з ТОВ «Український промисловий Банк», право вимоги за яким на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року було відступлено новому кредитору ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі Договору відступлення прав вимоги №2258/К від 15.06.2020 року.

Заборгованість складала 144 755,35 грн., серед яких: 57 544,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 79 095,29 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 8 116,06 грн. заборгованість по несплаченій комісії та 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Період стягнення заборгованості з 19.04.2019 року по 06.07.2020 року.

На підставі зазначеного вище виконавчого напису 04.06.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем відкрито виконавче провадження №75217137 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» даної заборгованості (а.с.12-13). В рамках даного виконавчого провадження 04.06.2024 року також було винесено постанову про арешт коштів боржника та звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16-17).

Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідач, в свою чергу, у відзиві на позовну заяву посилається на належне повідомлення боржника про зміну кредитора, про наявність заборгованості в зазначеному розмірі та про вимогу сплатити її в тридцятиденний строк, але не надав суду належних та достовірних доказів щодо підтвердження цих фактів та спростування доводів позивача.

Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року (справа №206/3042/13-ц), згідно якого ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №637-016/ФК-08 від 02.04.2008 року, у зв`язку з порушенням позивачем вимоги щодо позовної давності (а.с.10-11).

Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Остапенко Є.М. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року за №662 , зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами.

Отже, станом на 11.06.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, в постанові КЦС Верховного Суду від 19 червня 2023 року в справі № 187/1718/20 зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

А отже, приватний нотаріус Остапенко Є.М. є неналежним відповідачем у даній справі, а тому відносно нього у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А отже, з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн. за подання позову та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,141,263-265,268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Самко Олег Іванович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 11.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №146662, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових коштів у сумі 144 755,35 грн. (сто сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят п`ять грн. 35 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) та 605, 60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.), а всього 1 816,80 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 80 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева