Справа № 214/3022/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 листопада 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме, що вони доводяться один одному племінником і тіткою.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що батьками позивача є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя його батьки приватизували у 1994 році квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також, разом із батьками проживала і приймала участь у приватизації квартири тітка його батька по материній лінії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько позивача успадкував належну їй частину квартири, але не оформив свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті батька позивача, належну йому частину квартири успадкувала мати позивача - ОСОБА_3 та стала таким чином одноосібним власником квартири, але також не оформила свідоцтва про право на спадщину за законом.

Після смерті ОСОБА_3 , позивач звернувся до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та повідомлено, що пропущено строк прийняття спадщини, не підтверджено документально факт спільного проживання з померлою та не підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Між тим, після матері ОСОБА_3 , позивач фактично прийняв спадщину, оскільки проживав постійно разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто по день її смерті включно, оскільки вона за станом здоров`я потребувала догляду.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 27.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого судового у справі в порядку загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, заяв про відкладення не надав.

Від його представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_6 , будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 знайомі з 1954 року, вони сусіди по поверху у будинку, що ОСОБА_4 це батько позивача, а ОСОБА_3 мати позивача. Також добре знала і ОСОБА_5 тітку батька позивача. Свідок неодноразово чула це від усіх цих осіб та відносини у них були як між родичами. ОСОБА_5 привіз із села батько позивача у 50-х роках і вони всі разом мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . За три роки до смерті ОСОБА_3 , позивач переїхав до неї, проживав із нею, доглядав за нею, займався її похоронами.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаним у судовому засіданні пояснив, що позивача добре знає десь років 40, він його сусід по під`їзду, також він добре знав матір позивача - ОСОБА_3 . Знає, що останній час, до смерті ОСОБА_3 , позивач проживав разом із нею. Знає, що ОСОБА_4 був батьком позивача. ОСОБА_5 свідок особисто не знав, проте знав і бачив, що вона проживала із батьками позивача.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що позивача знає з 1983 року, що ОСОБА_3 це матір позивача, що їй відомо, що позивач та його матір жили разом десь за три роки до її смерті, так як вона важко захворіла, то позивач доглядав за нею та хоронив її. Знає, що ОСОБА_4 це батько позивача, який проживав разом із матір`ю позивач та з ОСОБА_5 , яка була рідною тіткою ОСОБА_4 . Це свідок добре знає з розмов останніх. ОСОБА_5 проживала з батьками позивача з 80-х років та по день своєї смерті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , складеного російською мовою, 10 лютого 1952 року ОСОБА_4 , 1929 року народження, уклав шлюб із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Згідно до Свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного російською мовою, у графі «батьки» зазначено « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 від 25.03.1994 року, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно до довідки про надання інформації щодо реєстрації особи, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради за вих. №01.16-12/4313 від 13.09.2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 11 травня 1989 року. На день смерті ОСОБА_5 за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно до довідки про надання інформації щодо реєстрації особи, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради за вих. №01.16-12/4311 від 13.09.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 грудня 1976 року. На день смерті ОСОБА_4 за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до довідки про надання інформації щодо реєстрації особи, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради за вих. №01.16-12/4312 від 13.09.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 грудня 1976 року. На день смерті ОСОБА_3 за даною адресою зареєстрованих осіб не значиться.

Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 28.09.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з пропуском прийняття спадщини та не підтвердження документально факту спільного проживання з померлою та не підтвердження факту родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до Акту про фактичне проживання від 24.03.2025 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 з 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (до моменту смерті).

Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області від 04.03.2025 року повідомлено, що надати довідку про укладення шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 неможливо, оскільки книги реєстрації актів цивільного стану про шлюб Бузівської сільради надійшли на зберігання до держархіву області лише з 1933 року. Також зазначено, що при необхідності держархів області підтверджує конкретні факти, які відбувались на території Дніпропетровської області про: народження, шлюб, смерть, конкретних осіб, якщо відомі їх рік та місце народження (шлюбу, смерті) (сільрада, район, область відповідно до адміністративно-територіального поділу України до 2020 р.), дівоче прізвище, віросповідання, тощо. Оскільки в запиті немає даних (місце та рік реєстрації дій) про інших осіб, провести архівний пошук та надати довідки про народження ОСОБА_14 та ОСОБА_5 неможливо.

Згідно посвідки про народження ОСОБА_15 , 1929 року народження, складеного російською та українською мовами у графі «батьки» зазначено « ОСОБА_16 » та « ОСОБА_17 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , в графі національність зазначено «росіянка».

Згідно сповіщення, складеного російською мовою, ОСОБА_18 уродженець совхоз «Пролетарій» Котовського району, зник безвісті на фронті в червні 1944 року.

Згідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті останньої залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю реалізації права на звернення до нотаріуса та подальшим прийняттям спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт постійного сумісного проживання позивача на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та зазначеними вище, а також добутими в судовому засіданні, а саме показаннями свідків, а тому є всі правові підстави для задоволення позову в частині встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме, що вони доводяться один одному племінником і тіткою, підтверджується показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, а також убачається із документів, копії яких є в матеріалах справи, що вказує на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме того, що вони доводяться один одному племінником і тіткою.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на обґрунтованість позовних вимог та наявність у зв`язку з цим підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме, що вони доводяться один одному племінником і тіткою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.