Справа №534/2398/25
Провадження №2/534/973/25
17 грудня 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Малюк М.В.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О.,
учасники справи не з`явилися,
розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі також відповідач, ОСОБА_1 ) заборгованість за договором №384661389 від 30.12.2023 у розмірі 65 929,50 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено електронний кредитний договір №384661389 (далі кредитний договір), який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі вказаного договору відповідачеві надано кредит у сумі 16 100,00 грн строком на 30 днів, з 30.12.2023 по 29.01.2024.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» то ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №384661389 від 30.12.2023. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено текст договору у новій редакції.
27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №384661389 від 30.12.2023.
Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань виникла заборгованість на загальну суму 65 929,50 грн, з яких, 16 100,00 грн сума заборгованості за кредитом, 49 829,50 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідач правом відзиву не скористався, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти прийняття рішення по справі у заочному порядку не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав.
Інші процесуальні дії у справі
06.10.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін.
17.12.2025 у відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду цієї справи.
У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені Судом
Суд дослідив докази у справі та встановив, що:
30.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №384661389, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пункту 2.1 Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 16 100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Правила).
Згідно пункту 2.2 Договору, сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.
На момент укладення цього Договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 29.01.2024, а саме протягом 30 днів (пункт 7.1 Договору).
Згідно пункту 8.3.1 Договору, за період від дати видачі кредиту до 29.01.2024 проценти нараховуються за процентною ставкою 146,00 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,40 % від суми кредиту за кожний день користування ним.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №27/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося передати (відступити) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняти належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.
31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено текст договору у новій редакції.
Згідно з пунктом 3.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, визначення та порядок сплати фінансування. Фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, розмір якої погоджується та визначається сторонами в кожному реєстрі прав вимоги окремо. Фінансування здійснюється фактором в порядку, погодженому сторонами у відповідному реєстрі прав вимоги, яке сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у договорі. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (пункт 4.1 договору).
Реєстр прав вимоги, зокрема, на підтвердження передачі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» новому кредитору - ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача, а також здійснення фінансування ТОВ «Таліон Плюс» означеного права вимоги, позивачем на надано.
Докази передачі новому кредитору права вимоги до відповідача та оплати в рахунок набуття цього права відсутні.
27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося передати (відступити) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - прийняти належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.
Згідно з витягом з реєстру прав вимоги до договору факторингу №27/0225-01, клієнт - ТОВ «Таліон Плюс» відступає фактору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 в сумі 65 929,5 грн.
Матеріали справи також не містять реєстру прав вимоги до договору факторингу №27/0225-01, а також інформацію стосовно розміру плати, яку позивач мав провести фактору за набуте право вимоги.
Застосовані Судом норми матеріального права.
З огляду на предмет спору, для суду підлягають вирішенню питання, по-перше, щодо реальності права вимоги, відступленого позивачеві, тобто укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, по-друге, стосовно переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за договором факторингу, по-третє щодо переходу права вимоги до наступного кредитора та наявності підстав стягнення заборгованості.
До спірних правовідносин належать застосуванню норми глави 71 ЦК України (щодо основного договору) та глави 73 ЦК України щодо заміни кредитора у зобов`язанні за договором факторингу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частина 1 статті 1046 ЦК України).
Реальним (від латинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
Отже кредитний договір є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.
Тому обов`язковою умовою укладення з відповідачкою кредитного договору має бути доведення факту передання кредитодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом кредитного договору, доданого позивачем до позову, який підписано шляхом накладення електронного підпису.
З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема, факту реальності вимоги, тобто перерахування первісним кредитором відповідачці кредитних коштів, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Однією з правових підстав заміни кредитора у зобов`язанні є заміна за договором факторингу.
Зокрема, згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінка Суду
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків.
Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач згідно з умовами укладеного кредитного договору отримав від первісного кредитора, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредит у сумі 16 100,00 грн.
Однак позивачем не доведено факту набуття права вимоги у зобов`язанні, про яке формально зазначається останнім у позові. Зокрема,
Суд зазначає, що договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, текст якого Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 викладено в новій редакції, встановлено порядок та умови набуття новим кредитором права вимоги до боржника, зокрема, до відповідача за кредитним договором №384661389 від 30.12.2023.
Так пунктом 2.1 Договору встановлено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.
Відповідно до пункту 4.1 Договору, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимог.
Суд наголошує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Отже перехід права вимоги до боржника від первісного до нового кредитора згідно з умовами договору факторингу між кредитодавцем та позивачем пов`язується із сукупністю таких умов як:
1) проведення оплати в рахунок набутого права, так звана купівля права вимоги;
2) підписання реєстру боржників.
Однак, матеріали не містять даних стосовно переходу прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», позаяк в матеріалах справи відсутня інформація щодо виконання ТОВ «Таліон плюс» умов пунктів 2.1, 3.1 та 4.1 Договору факторингу, зокрема оплати фактору вартості відступленого права вимоги, та відсутній Реєстр права вимоги.
Для підтвердження факту відступлення права вимоги позивач повинен був подати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.
«Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є:
- належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги,
- реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором,
- докази на підтвердження оплати за договором».
Таким чином, суд має встановити факт набуття прав вимоги за кредитним договором, зокрема на підставі договору факторингу та відповідних додатків до нього, якщо вони містять інформацію про кредитний договір, а також встановити факт підтвердження оплати за договором.
Крім того суд зазначає, що позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надано до суду договір факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, який укладено між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс», однак зазначений договір позивачем надано не в повному обсязі, а лише його частину, яка складається з розділів: «1.Визначення термінів», «2. Предмет договору», «3. Фінансування та порядок розрахунків», «4.Порядок відступлення та повернення права вимоги», «12.Перелік додатків», «13.Реквізити і підписи сторін».
Пунктом 2.1 Договору, визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
З огляду на, те що договір факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 позивачем наданий не в повному обсязі, суд не може пересвідчитися в тому, що позивачем проведено оплату договору факторингу на умовах, визначених цим договором.
За наведених обставин, позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема не доведено факту переходу права вимоги за кредитним договором №384661389 від 30.12.2023 від первісного кредитора до нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс», що є самостійною вимогою для відмови в позові.
У цьому випадку ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, зокрема, щодо подання доказів несе позивач.
З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений статтею 13 ЦПК України, суд не може з власної ініціативи збирати докази у цій справі.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факту переходу права вимоги за кредитним договором №384661389 від 30.12.2023 від первісного кредитора до позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст ст. 12, 78, 81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина МАЛЮК