Провадження № 6/375/40/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Смик М.М.,

за участю секретаря судових засідань Киричок В.В.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»,

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»,

боржник ОСОБА_1 ,

інша особа приватний виконавець Крегул І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У вересні 2025 року представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»), Жевега К.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. перебуває виконавче провадження № 67150865 щодо примусового виконання виконавчого документа № 29606 від 23 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дінеро» (далі ТОВ «Дінеро»).

3 квітня 2025 року ТОВ «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» уклали договір факторингу №571/ФК-25, за умовами якого ТОВ «Дінеро» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» право вимоги до боржників ТОВ «Дінеро», зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором №AG0032595.

У зв`язку з відступленням права грошової вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим документом № 29606 від 23 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на зазначене, представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просила замінити стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа № 29606, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року заяву передано за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2025 року дану заяву передано Смик М.М. як судді-доповідачу.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року прийнято заяву до розгляду та призначено її до розгляду на 17 грудня 2025 року о 10 год 30 хв.

У заяві про заміну сторони виконавчого провадження міститься клопотання про розгляд заяви за відсутності заявника та його представника.

Інші учасників справи та особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 29606, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG 0032595 у розмірі 23 649 грн, з яких: 12 500 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 11 149 грн - прострочена заборгованість за відсотками та 650 грн за вчинення виконавчого напису.

13 жовтня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. відкрито виконавче провадження № 67150865 з виконання виконавчого напису №29606, виданого 23 вересня 2021 року.

3 квітня 2025 року ТОВ «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» уклали договір факторингу №571/ФК-25, за умовами якого ТОВ «Дінеро» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» право вимоги до боржників ТОВ «Дінеро», в тому числі, за кредитним договором №AG0032595, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.1 договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором

Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку № 1 до цього договору, але тільки за умови повної оплати фактором суми грошових коштів фінансування клієнту, передбаченої розділом 3 договору (пункт 4.1 договору факторингу).

Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №571/ФК-25 від 3 квітня 2025 року підписаний сторонами цього договору.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №571/ФК-25 від 3 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0032595 від 30 січня 2020 року.

Пунктом 4.2 договору факторингу відступлення прав вимоги не набувається чинності, доки фактор не здійснить повну сплату суми фінансування протягом кінцевого терміну, зазначеного в пункті 3.1.2. договору. Якщо фактор не здійснить платіж протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання реєстру вимог і сторони не домовилися про продовження цього терміну платежу, передача прав вимоги з цього реєстру вважається недійсною, а права вимоги залишаються за клієнтом.

Згідно пункту 3.1.2. договору факторингу фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимоги, сплачується фактором одним платежем негайно, але не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання сторонами реєстру прав вимоги.

Підтвердженням фактичного виконання договору сторонами є платіжна інструкція № 3260 від 3 квітня 2025 року на суму 786 341,87 грн, яка додана заявником до заяви.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали заяви та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво (стаття 55 ЦПК України) є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки ці інститути регулюються окремими статтями ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідними правами у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та Верховний Суд, зокрема, у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12 (провадження №61-1684св22).

Відповідно до викладених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (див. постанову Верховного Суду від 3листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

Таким чином, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

У наведених постановах Великої Палати Верховного Суду акцентовано увагу на встановленні дійсної процесуальної мети правонаступництва.

Звертаючись з відповідною заявою, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просило замінити ТОВ «Дінеро», як вибулої сторони, його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», у виконавчому проваджені внаслідок передання ТОВ «Дінеро» своїх прав за правочином (договір факторингу).

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 512, 514, 516, 517 ЦК України, статтями 247, 260-261, 431, 432, 442, 446, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 29606, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG 0032595 від 30 січня 2020 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 грудня 2025 року.

Повне найменування сторін:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, офіс 503.

Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», , місце знаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3.

Боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає на АДРЕСА_1 .

Інша особа приватний виконавець Крегул Іван Іванович, місце знаходження: 07300, Київська область, м.Вишгород, промисловий майданчик «Карат», буд 5-А офіс 511.

Суддя Марина СМИК