Справа № 390/2068/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2025 року селище Кам`янець
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді Добрострой О.С.,
за участю секретаря судового засідання Хильченка М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача Романенко М.Е. звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №788967 від 31.12.2021р. (далі договір) у розмірі 9 611,7 грн. Позов мотивований тим, що 31.12.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ''Слон кредит'' (далі ТОВ ''Слон кредит'') та ОСОБА_1 (далі відповідач) укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти зі сплатою відсотків. 03.08.2023р. між ТОВ '''Слон кредит'' та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' (далі ТОВ ''Діджи Фінанс'') укладено договір факторингу №0308-23, відповідно до якого ТОВ ''Діджи Фінанс`отримало право грошової вимоги за договором до відповідача. Відповідач має заборгованість за договором у розмірі 9 611,7 грн, з яких 4 859,96 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 751,74 грн заборгованість за відсотками.
Ухвалою суду від 17.09.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача Романенко М.Е. просить суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Ухвалою суду від 18.12.2025р. постановлено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що 31.12.2021р. між ТОВ ''Слон кредит'' та ОСОБА_1 укладено договір №788967 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту складає 6 250 грн, строк кредиту 547 днів, процентна ставка фіксована, за перший день користування кредитом процентна ставка становить 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом становить 85% річних. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 5 000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , у розмірі 1 250 грн на користь ТОВ ''Слон кредит'' з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.
03.08.2023р. між ТОВ '''Слон кредит'' та ТОВ ''Діджи Фінанс'' укладено договір факторингу №0308-23, відповідно до якого ТОВ ''Діджи Фінанс`отримало право грошової вимоги за договором до відповідача.
Відповідач умови договору належним чином не виконував та має заборгованість у розмірі 9 611,7 грн, з яких 4 859,96 грн заборгованість за тілом кредиту, 4 751,74 грн заборгованість за відсотками, що відповідно до копії розрахунку заборгованості та копії витягу з Додатку до вказаного договору факторингу.
Відповідач заборгованість за договором не сплатив, а також не надав суду доказів, які спростовували б заборгованість перед позивачем за вказаним договором.
Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представник позивача Романенко М.Е. на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн надав до суду: копію договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025р., копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.05.2025р., відповідно до якого вартість наданої правової допомоги становить 6 000 грн, копію детального опису робіт (наданих послуг), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, Великої Палат Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц).
З огляду на те, що відповідач не заявляв про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, то суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 6 000 грн. є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст.12, 13, 81, 137, 141, 258 268, 272, 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.
Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Добрострой