Справа№592/3815/24
Провадження №2/592/170/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Леоненко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом приватного підприємства «ЕТНА 22» до ОСОБА_1 , третя особа: комунальне підприємство «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття приміщення, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь:

-77922,00 грн матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири;

-80400,00 грн упущеної вигоди (неотриманого доходу);

-6220,00 грн витрати на проведення експертизи;

-3028,00 грн витрати зі сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги, зазначає, що 13.12.2022 відбулося залиття приміщення позивача з квартири відповідача та згідно висновку експерта №1696 розмір матеріального збитку заподіяного внаслідок залиття становить 21808,00 грн. Крім того 17.08.2023 сталося повторне залиття з каналізаційного стояка з квартири власником якої є відповідач та згідно висновку експерта №1754 розмір матеріального збитку заподіяного внаслідок залиття становить 56184,00 грн. Також зазначає, що одним із видів підприємницької діяльності є надання приміщень в оренду, у зв`язку з залиттям від оренди приміщення відмовився орендар ФОП ОСОБА_2 , тож позивач не отримав орендну плату за даним договором за листопад 2022 року і в подальшому тривалий час не міг здати приміщення в оренду, внаслідок чого недоотриманий дохід позивач оцінює у 80400,00 грн.

Ухвалою судді від 29.03.2024 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.06.2024 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена для розгляду по суті.

18.09.2025 до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , разом з тим відповідач не зареєстрований у вказаній квартирі та не проживає в ній фактично, до червня 2023 року жодних слідів залиття у квартирі виявлено не було, щодо факту залиття приміщення позивача у грудні 2022 року відповідач довідався з матеріалів позову, вважає твердження зазначене в акті обстеження, що залиття сталося з квартири АДРЕСА_2 є хибним, оскільки квартира не була обстежена. Щодо залиття 17.08.2023, зазначає, що в цей день позивачем було виявлено залиття, а саме залиття відбулося раніше. 27.06.2023 під час візиту до вказаної квартири його тещі, було виявлено воду з нечистотами, яка стояла у коридорі та розтеклася у спальню та на кухню, а в ванній кімнаті текли нечистоти, у зв`язку з чим було звернення до ЖЕКу. Працівниками ЖЕКу було виявлено забитий каналізаційний стояк, засмічення стояка було між поверхом позивача та відповідача, працівники ЖЕКу усунули засмічення шляхом здійснення отвору в ньому, після усунення засмічення теща відповідача звернулися до ЖЕКу про складання акту залиття, однак їй було відмовлено, а через декілька тижнів до неї зателефонували у зв`язку з залиттям квартири поверхом нижче, слідів залиття в квартирі виявлено не було, було виявлено незначне помокріння біля отвору зробленого працівниками ЖЕКу під час прочищення каналізаційного стояка та рекомендовано його замінити, що і було зроблено. Таким чином вважає, що позивачем не доведено належними доказами вини відповідача у залитті його приміщення.

25.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає докази додані відповідачем до відзиву не належними та недопустимими, факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі, не спростовує його обов`язку утримання майна що перебуває у власності, вважає факт вини відповідача підтверджується належними доказами, відповідачем не надано доказів залиття з вини інших осіб.

Ухвалою суду від 16.01.2025 витребувано від КП «Сумижилкомсервіс» додаткові докази за клопотанням представника позивача.

05.05.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, згідно яких зазначає, що відповідачем не доведено, що шкода завдана не з його вини.

У судовому засіданні 26.11.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених у позові підстав, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з огляду на недоведеність вини відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази надані суду на які сторони посилаються як на підставу свої вимог та заперечнь, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.11.1998 ПП «ЕТНА» згідно договору купівлі продажу ААН№162450 придбала нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 229,9 кв.м. (а.с.7-9)

Згідно 19.12.2022 між ОСОБА_3 та КП «Сумижилкомсервіс» укладено договір №22/12/19-01 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_4 .(а.с. 195-197)

Щодо факту залиття 13.12.2022 нежитлового приміщення загальною площею, 229,9 кв. м. розташованого на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , судом встановлено наступне.

13.12.2022 ОСОБА_3 звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР з заявою про складання акту залиття її приміщення з квартири АДРЕСА_1 (а.с.16 Т.1)

16.12.2022 КП «Сумижилкомсервіс» СМР складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с.17 Т.1), згідно якого 16.12.2022 в будинку АДРЕСА_3 , в кімнаті нежитлового приміщення стеля підшита гіпсокартоном, який частково відпав, металевий профіль на якому кріпився гіпсокартон, покрився іржою, на стелі сліди залиття у вигляді п`ятен цвілі, стіни обшиті гіпсокартоном мають сліди залиття у вигляді цвілі від стелі до підлоги приблизно, 10,5 м.кв. Обстеження нежитлового приміщення`Фотоательє» проводилося в присутності власника. Залиття сталося з квартири АДРЕСА_2 , на момент обстеження мешканці були відсутні вдома, тому встановити причину залиття неможливо. Особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано на ОСОБА_1 . Зроблено висновок про необхідність надати мешканцям кв. АДРЕСА_2 припис про надання доступу в квартиру для обстеження інженерних мереж і встановлення причини залиття.

16.12.2022 КП «Сумижилкомсервіс» СМР, інженером ОСОБА_4 було видано припис власнику квартири АДРЕСА_1 (а.с.18 Т.1) згідно якого для з`ясування причин залиття нежитлового приміщення «Фотоательє» запропоновано в термін до 30.12.2022 надати вільний доступ для обстеження інженерних мереж в його квартирі.

Згідно акту від 23.12.2022 (а.с.191 Т.1), 17.12.2022, 21.12.2022 та 23.12.2022 у зв`язку з відсутністю власників кв. АДРЕСА_2 припис від 16.12.2022 про надання доступу в квартиру для обстеження інженерних мереж і встановлення причин залиття неможливо.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1 право власності зареєстроване за ОСОБА_1 (а.с.15 Т.1)

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1696 від 16.05.2023 (а.с.20-40 Т.1), проведено дослідження нежитлового приміщення №11 розташованого у житловому будинку за адресою АДРЕСА_5 , в результаті обстеження встановлено, що в результаті протікання води із вище розташованої квартири відбулося залиття нежитлового приміщення №11 розташованого у житловому будинку за адресою АДРЕСА_5 . Пошкоджені конструктивні елементи стін, стелі. Відбулося забруднення стін, утворення плям і потьоків, відпадання гіпсокартону, поразка грибком, утвір чорної цвілі.величина матеріального збитку за станом на травень 2023 року складає 21808, 00 грн.

За проведення експертного дослідження представником позивача сплачено 2880,00 грн (а.с.41 Т.1).

Так, відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, ч. 1 ст. 177 ЖК України визначено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

При цьому, положеннями ч.3 ст.386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з пунктом 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Судом встановлено, та не заперечується сторонами що позивач є власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 , відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 за цією адресою, яка розташована над нежитловим приміщенням позивача, з метою фіксації факту залиття нежитлового приміщення та наслідків такого залиття, позивака звернулася до КП «Сумижилкомсервіс», й відповідно комісією складено акт про наслідки залиття нежитлового приміщення.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Крім того, відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, в даному випадку, для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.

Отже, з системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу у правовідносинах, які виникли між сторонами, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їхньої вини в завданні шкоди позивачу.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідачів, хоча він не позбавлений цього права.

Крім того, відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

Зокрема, з висновку будівельно-технічної експертизи №1696 від 16.05.2023 встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 21808, 00 грн. Даним висновком також зафіксовані й наявні у квартирі внаслідок залиття пошкодження.

Отже, аналізуючи вище викладені норми та беручи до уваги те, що факт залиття нежитлового приміщення розташованого на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , власником якої є позивач, доведений, а вина відповідача у залитті не спростована, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами й відповідно розмір завданої шкоди майну позивача також підтверджений відповідним висновком, суд вважає за можливе позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 13.12.2022 нежитлового приміщення розташованого на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 задовольнити.

При цьому, відповідач належними та допустимими доказами не спростували як причину залиття, так і свою вину у цьому. Позивач, в свою чергу, довела наявність шкоди та її розмір, який відповідачем не спростовано.

Щодо факту залиття 17.08.2023 нежитлового приміщення загальною площею, 229,9 кв. м. розташованого на першому поверсі житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , судом встановлено наступне.

28.06.2023 ОСОБА_5 звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР (а.с.271 Т.1) згідно звернення повідомила, що 27.06.2025 о 14 год. нею було виявлено залиття квартири АДРЕСА_1 , яке сталося внаслідок забиття загальнаго каналізаційного стояка між першим та другим поверхом, внаслідок чого вона звернулася до КП «Сумижилкомсервіс» працівниками якого було прочищено стояк шляхом прорізання в квартирі АДРЕСА_2 отвору у стояку, так як у підвалі та магазині прочистити не змогли, у наданні експерта по опису КП «Сумижилкомсервіс» відмовив (а.с.272 Т.1)

17.08.2023 ОСОБА_3 звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР з заявою про складання акту залиття її приміщення з квартири АДРЕСА_1 та проханням обстежити 3 поверх (а.с.42).

04.09.2023 КП «Сумижилкомсервіс» СМР складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с.17), згідно якого в будинку АДРЕСА_3 у нежитловому приміщенні «Фотоательє» відбулося залиття кімнат АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 . Залиття нежитлового приміщення «Фотоательє» по АДРЕСА_11 , власником якої є ОСОБА_1 . При обстеженні інженерних мереж в кв. АДРЕСА_2 було виявлено протікання каналізаційного трійника, що призвело до залиття «Фотоательє». Мешканцями кв. АДРЕСА_2 власними силами проведені ремонтні роботи по заміні каналізаційного трійника (а.с.274 Т.1)

25.09.2023 ОСОБА_3 звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР з заявою про перевірку приміщення після залиття в серпні 2023, в яку не могли ввійти (а.с.221)

27.09.2023 КП «Сумижилкомсервіс» СМР складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с.269 Т.1), згідно якого в будинку АДРЕСА_3 у нежитловому приміщенні «Фотоательє» було дообстежено кім. 12.

05.02.2024 ОСОБА_3 звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» СМР з заявою про складання акту залиття її приміщення з квартири АДРЕСА_1 (а.с.275 Т.1).

14.02.2024 КП «Сумижилкомсервіс» СМР складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с.276 Т.1), згідно якого в будинку АДРЕСА_3 обстежено нежитлове приміщення «Фотоательє», згідно якого на момент обстеження залиття кімнат АДРЕСА_7 , 11, АДРЕСА_6 не виявлено.

14.02.2024 КП «Сумижилкомсервіс» СМР, інженером ОСОБА_4 було видано припис власнику квартири АДРЕСА_1 (а.с.277 Т.1) згідно якого для з`ясування причин залиття нежитлового приміщення «Фотоательє» запропоновано терміново надати вільний доступ для обстеження інженерних мереж в його квартирі.

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1754 від 29.12.2023 (а.с.50-79 Т.1), проведено дослідження нежитлових приміщень розташованих у житловому будинку за адресою АДРЕСА_5 , в результаті обстеження встановлено, що в результаті протікання води із вище розташованої квартири відбулося залиття нежитлових приміщень розташованих у житловому будинку за адресою АДРЕСА_5 . Пошкоджені конструктивні елементи стін, стелі. Відбулося забруднення стін, утворення плям і патьоків, відпадання гіпсокартону, поразка грибком, утвір чорної цвілі, розмокання дверей, пошкодження світильників. Величина матеріального збитку за станом на грудень 2023 року складає 56184, 00 грн.

За проведення експертного дослідження представником позивача сплачено 3340,00 грн (а.с.41 Т.1).

Допитаний під час судового розгляду 03.09.2024 судовий експерт ОСОБА_6 підтвердив висновки викладені в експертизах проведених за фактом залиття приміщення позивача. Також зазначив, що враховуючи конструкцію будівлі, залиття відбувалось саме з квартири відповідача, з іншої квартини залиття відбутись не могло. Також пояснив, що відновлювальний ремонт можна було розпочинати через тиждень після залиття за належного провітрювання приміщення.

Допитаний під час судового розгляду 05.05.2025 у якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що виїжджав на виклик по факту залиття, яких було два, залиття було каналізацією, капало з усієї стелі, з власником вдалося зв`язатися через декілька днів та повідомлено, за фактом другого залиття було встановлено що протікає з трійника, в якому була нижня тріщина, під час другого залиття в квартирі АДРЕСА_2 все було мокре, позивачка неодноразово зверталася до ЖЕКу і письмово і усно протягом літа, бо мокріла стіна в приміщенні.

Допитана під час судового розгляду 05.09.2025 у якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що власники квартири перебувають за кордоном, а вона наглядає за нею, 27.06.2023 зайшла в квартиру АДРЕСА_2 полити квіти та виявила залиття нечистотами, подзвонила повідомила в ЖЕК, при огляді працівники ЖЕКу сказали що забитий стояк та треба робити в ньому отвір, після чого на отвір наклали хомут, через місяць подзвонили та сказали що хомут сочиться та треба замінити стояк, що і було зроблено, сусіди з низу та збоку відмовилися міняти хрестовину, тому хрестовина та трійник і на даний час залишаються ті, що були на момент залиття, ЖЕК у складанні акту залиття відмовив.

Так, згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як встановлено судом з приводу другого залиття нежитлових приміщень відповідача звернувся 17.08.2023, зазначеному передувало звернення тещі відповідача 27.06.2023 до КП «Сумижилкомсервіс» щодо залиття квартири відповідача, яке відбулося внаслідок забиття загального каналізаційного стояка між першим та другим поверхом, що було встановлено працівниками КП «Сумижилкомсервіс» та було усунуто шляхом прорізування отвору в стояку який розташований в квартирі відповідача, після чого на отвір було накладено хомут. Після звернення з заявою про залиття 17.08.2023 представником позивача, обстежено квартиру відповідача та згідно показів свідка слідів залиття виявлено не було, виявлено протікання з каналізаційного трійника. Проте з зазначеним актом ні відповідач ні особа, яка здійснювала нагляд за приміщенням не були ознайомлені. Будь-яких об`єктивних доказів наявності тріщини в зазначеному трійнику матеріали справи не містять.

Тобто, 27.06.2023 сталося масивне залиття квартири відповідача з приводу чого акт не був складений, про що 28.06.2023 ОСОБА_8 звернулась з відповідною заявою (а.с. 271 Т.1), після чого 17.08.2023 ОСОБА_3 звернулась з заявою «тече вода з потолка і тече по стінах».

З доданих представником відповідача фото- та відеоматеріалів вбачається, що 27.06.2023 сталось об`ємне залиття квартири відповідача, внаслідок чого не могло не бути протікань до приміщення позивача. Приміщення позивача в цей час не було обстежене. В той же час позивач звернувся з відповідною заявою про його залиття тільки 17.08.2023, що дає підстави для висновку про те, що шкода приміщенню була заподіяна саме внаслідок залиття 28.06.2023, проте помічена відповідачем ця обставина була тільки 17.08.2023.

Доводи представника позивача про те, що шкода була заподіяна наслідок бездіяльності власника квартири, який вчасно не виявив засор в загальнобудинковому стояку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні відомості про час який знадобився для залиття його квартири в такому обсязі, при цьому саме уповноважена відповідачем особа звернулась до ЖЕКу з приводу усунення відповідного засору.

Наявність тріщини у трійнику в зоні відповідальності відповідача не підтверджена належними доказами, крім того, зважаючи на ту обставину, що трійник і надалі експлуатується, а нових залиття приміщення не зафіксовано, можлива тріщина суттєво не могла вплинути на обсяг залиття приміщення позивача.

Важливою умовою для вирішення цього спору є визначення розмежування відповідальності між власником житла та особами винними у завданні шкоди, для цього необхідне точне встановлення причини залиття.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, щодо другого залиття нежитлових приміщень позивача за адресою АДРЕСА_5 , суд дійшов переконання що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача, а не, зокрема, балансоутримувача майна багатоквартирного будинку, а отже в даному випадку, шкода завдана внаслідок залиття згідно акту від 17.08.2023 стягненню з відповідача не підлягає.

Щодо відшкодування упущеної вигоди (недоотриманого прибутку) внаслідок залиття.

Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як встановлено судом 25.11.2022 між ПП «ЕТНА» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 100,6 кв.м, розташованого на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 (а.с.81-82 Т.1), згідно договору орендна плата встановлена у розмірі 6700,00 грн.

Тобто договір був укладений за 18 днів до першого залиття приміщення та розірваний 21.08.2023 (а.с. 85 Т.1), тобто через 4 дні після виявлення позивачем другого залиття приміщення.

При цьому жодних доказів існування цього договору до моменту звернення до суду чи підтвердження факту здійснення хоча б одного платежу за цим договором позивачем не надано.

Положення цього договору не містять обов`язку орендодавця не нараховувати орендну плату за певних умов. Також позивачем надано тільки заяву орендаря про ненанрахування орендної плати (а.с. 84 Т.1) та не надано будь-яких даних про погодження цієї пропозиції. Тобто позивачем не надано доказів про відсутності у орендаря сплати орендної плати за період дії договору.

Крім того, суд приймає до уваги пояснення судового експерта, що за належного провітрювання приміщення, ремонт в ньому можна було розпочати приблизно через тиждень після залиття. При цьому відповідач жодним чином не міг впливати на відновлення об`єкту позивачем чи його орендарем

Зважаючи на викладене, суд приходить, що позивачем не доведено, що ним недоотримана орендна плата внаслідок дій відповідача.

Враховуючи обставини встановлені під час розгляду справи, доведеність вини відповідача у залитті нежитлового приміщення позивача від 13.12.2022, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача майнову шкоду завдану внаслідок залиття 13.12.2022 у розмірі 21808,00 грн.

Також позивачем доведено понесення на проведення будівельно-технічного дослідження №1696 від 16.05.2023 та №1757 від 29.12.2023 у розмірі 6220 грн, які пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пілягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1273,30 грн (21808*(3028+6220)/158392).

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Приватного підприємства «ЕТНА 22» до ОСОБА_1 , третя особа: комунальне підприємство «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття приміщення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «ЕТНА 22» матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття приміщення 13.12.2022 у розмірі 21808,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «ЕТНА 22» судові витрати у розмірі 1273,30 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.12.2025.

Позивач: Приватне підприємство «ЕТНА 22», , адреса м.Суми, пр-т Свободи, 25/2, кв.32.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_12 .

Третя особа: Комунальне підприємство «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради, адреса м.Суми, вул. Романа Атаманюка, 49 а.

Суддя Роман ОНАЙКО