Справа № 740/7110/25
Провадження № 2-о/740/199/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2025 року місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановила:

15.12.2025 заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Місцем проживання заявника в цьому випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, яке відносно фізичної особи визначається відповідно до положень ст.29 ЦК України і ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У своїй заяві ОСОБА_1 вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак доказів проживання за вказаною адресою на час подання до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області заяви про видачу обмежувального припису заявником не надано.

Заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно п.2, 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч.9, ч.10 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцем знаходження його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Зі змісту ст. Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`вбачається, що місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Однак, заявником належним чином не зазначено місця проживання заінтересованої особи, адже вказано лише місто Ніжин.

Отже, відсутні відомості про засоби зв`язку з заінтересованою особою, через яких останнього можна повідомити про розгляд справи.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1-2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені п.3 ч.1 цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

Так, заява про застосування обмежувального припису містить посилання на обмеження у вигляді заборони перебування в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим, правовстановчих документів на житло заявником не подано.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку скаржник (позивач) при зверненні до суду із скаргою (позовною заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

постановила:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису залишити без руху, про що повідомити заявника, і запропонувати в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Т.О.Гагаріна