Провадження № 2/734/853/25 Справа № 734/2548/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Бузунко О. А.,

при секретарі Шапці О. О.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвокатів Мозолевської В. В., Петронюка Р.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Дяченко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною наступним чином:

1. Зобов?язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Встановити способи участі у вихованні та спілкуванні батька, ОСОБА_1 , з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- шляхом необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв?язку, у тому числі шляхом використання програм «Skype», «Viber», «Telegram», « WhatsApp» чи інших месенджерів в будь-який вільний час, з урахуванням розпорядку дня дитини, а саме навчального процесу, відвідування гуртків, відпочинку дитини, тощо.

Встановити наступні графіки побачень батька з дитиною:

-друга та четверта п?ятниця, субота, неділя кожного місяця з можливістю ночівлі дитини у батька, без участі матері, де в п?ятницю о 18.00 батько дитини забирає дитину до свого дому, за місцем проживання та повертає дитину матері в неділю о 18.00 з можливістю спільного відпочинку у вигляді прогулянок та відвідування дитячих розважальних, виховних та спортивних закладів;

- Новий рік, День праці - 1 травня, Великдень, Трійця, День захисника вітчизни- 14 Жовтня, Різдво Христове - 25 грудня, на державні свята почергово через свято, тобто 1 раз з батьком, 1 раз із матір?ю з можливістю батька дитини забирати дитину

на святуання до свого дому;

- шість тижнів літніх канікул без присутності матері, з можливістю виїзду батька з дитиною за межі території кордону України;

- один тиждень осінніх канікул без присутності матері з можливістю виїзду батька з дитиною за межі території кордону України;

- один тиждень зимових канікул без присутності матері з можливістю виїзду батька з дитиною за межі території корну України;

- один тиждень весняних канікул без присутності матері з можливістю виїзду батька з дитиною за межі території кордону України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 . 23 листопада 2022 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка робить все можливе, щоб обмежити батька у праві брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та повідомив суду, що після того, як він подав позов до суду, відповідачка виконує графік, визначений Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією щодо побачень з дитиною. Такі зустрічі проходять за місцем проживання дитини в присутності матері дитини. З 20 червня 2024 року мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні йому з дитиною: може влаштувати скандали, через що дитина нервує, тому такі зустрічі часто зривається. ОСОБА_2 не дозволяє дитині дзвонити бабусі. До служби у справах дітей з приводу незгоди зі встановленим графіком він не звертався і про порушення графіку службу не повідомляв. Комунікація з матір`ю дитини у нього ускладнена, мати дитини всі рішення стосовно дитини приймає самостійно. Він вважає, що як батько, має більше бачитися та спілкуватися з дитиною, ніж це встановлено графіком.

Стислий виклад заперечень відповідача

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому він просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, так як позовна заява позивача побудована переважно на суб`єктивних твердженнях про власну позитивну характеристику та письмових свідченнях знайомих, які не є ані очевидцями взаємодії позивача з дитиною, ані учасниками сімейного спілкування. Відсутні будь-які докази існування реальних перешкод з боку відповідача у спілкуванні позивача з дитиною: жодних офіційних звернень, повідомлень про відмову у зустрічах, належної фіксації невиконання домовленостей, відмов у комунікації.

Допитана в судовому засіданні за правилами допиту свідка ОСОБА_2 повідомила суду, що розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про участь батька у вихованні дитини нею виконується в повній мірі. З позивачем по справі в месенджері вони заздалегідь узгоджують графік, інколи батько може не з`являтися на узгоджену зустріч: чи за станом здоров`я, чи в зв`язку з виходу з ладу транспортного засобу. Якщо дитина себе погано почувала такі зустрічі могли переноситися, але узгоджувалася в подальшому дата наступної зустрічі. Дитина ніколи не відмовлялася іти на зустріч з батьком. Для спілкування з батьком ОСОБА_4 відкрита, гарно з ним комунікує. Такі зустрічі, як правило, проходять в м. Києві, але інколи в м. Остер, коли вона з дитиною приїжджає до своїх батьків. Такі зустрічі проходять виключно в її присутності. Однак в їхньому житті рік тому сталася ситуація, коли батько позивач по справі проявив себе не як батько. В 2024 році дитина потрапила до лікарні і в неї було констатовано доброякісну пухлину головного мозку та проведено операцію. На вказане було витрачено багато коштів, які позивач відмовився компенсувати. Вона не перешкоджає батьку у спілкуванні з дитиною, але проти того, щоб батько забирав дитину до себе додому, оскільки дитина в такому випадку налаштовується проти матері. Крім того, у дитини після перенесеної операції можуть з`являтися передсудомні приступи, з якими вона може впоратися, але не знає чи зможе це зробити батько, оскільки з дитиною разом після операції він не проживав. Крім того, дитина наразі погано переносить дорогу, яка перевищує 20 кілометрів. Коли вони їдуть до батьків в м. Остер, декілька разів можуть зупинятися, тому що дитині стає погано. Вона не заперечує проти спілкування батька з дитиною в телефонному режимі, однак такого наразі у дитини немає.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого розгляду.

Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

Під час розгляду справи судом було допитано як свідка ОСОБА_5 , маму позивача. Свідок повідомила суду, що її сину встановлений графік зустрічі з дитиною, але цього недостатньо для повноцінного спілкування з дитиною. Вона працює в м. Києві, на вихідні приїжджає додому в ОСОБА_6 , де і проживає її син зараз. Вона дуже добре обізнана про стан дитини, про те, що вона приймає протисудомні препарати і потребує певного догляду, які вони з сином зможуть забезпечити, якщо дитина на вихідних буде приїжджати до них.

Судом також було допитано як свідка ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 . Свідок повідомила суду, що позивач та відповідач завчасно домовляються про зустрічі батька з дитиною і мама дитини перешкод у побаченнях не чинить. Дитина не відмовляється від зустрічей з батьком. Водночас свідок повідомила, що дитина тяжко переносить транспортування після перенесеної операції.

Представник служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник служби у справах дітей Козелецької селищної ради в судове засідання не з`явився.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ), батьками якої є: ОСОБА_1 батько та ОСОБА_2 мати.

ОСОБА_1 щомісячно сплачує кошти на утримання ОСОБА_3 в розмірі від 3 000,00 грн до 4 000,00 грн.

ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за станом на 10 червня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

20 червня 2024 року на підставі розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації визначено порядок спілкування батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_3 відповідно до графіка: друга та четверта субота кожного місяця з 14.00 год. до 17.00 год. в присутності матері дитини.

04 листопада 2024 року на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області визначено місце проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки № 4750 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 24 березня по 09 квітня 2024 року в НДСЛ «Охматдит» з діагнозом доброякісне новоутворення головного мозку (стан після видалення), інші форми епілепсії. 05 квітня 2025 року проведено дослідження головного мозку ОСОБА_3 : без динамік відома післяопераційна кіста ліворуч в тім`яній частці; кіста епіфіза. 10 квітня 2025 року ОСОБА_3 було проведено електроенцефалографію: після HW явища подразнення зберігаються; підвищений поріг судомної готовності головного мозку; епіактивність; ЕЕГ негативна динаміка.

Відповідно до висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною від 26 вересня 2025 року Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне надати суду висновок щодо визначення батьку ОСОБА_1 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 шляхом їх зустрічей у другу та четверту суботу кожного місяця з 14:00 год. до 17:00 год. в присутності матері дитини.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття

7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті

27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини.

Повноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.

Батько, який проживає окремо від своєї дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не повинна перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо тільки таке спілкування не супроводжується фізичним чи психічним насильством та/або буде доведено його негативний вплив на розвиток дитини.

Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над неприязними стосунками батьків між собою та з іншими родичами дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди (постанови Верховного Суду: від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19, від 26 червня 2023 року у справі

№ 753/5374/22, від 09 жовтня 2024 року у справі № 753/7011/23).

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене статтею 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини (рішення у справі Странд Лоббен та інші проти Норвегії, № 37283/13, 30 листопада 2017 року; рішення у справі Хаддад проти Іспанії, № 16572/17, 18 червня 2019 року).

Стаття 8 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

У § 54 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня

2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державна адміністрація визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною від 26 вересня 2025 року № 102-4750 орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити такі способи участі у вихованні доньки: шляхом їх зустрічей у другу та четверту суботу кожного місяця з 14:00 год. до 17:00 год. в присутності матері дитини.

Судом частково беруться до уваги висновки органу опіки та піклування, оскільки висновок не в повній мірі передбачає можливість проводити час батьку, на святкові дні, в день народження дитини, у період літніх канікул та в зимовий період.

Під час розгляду справи судом встановлено, що побачення з дитиною відбуваються згідно з графіком, який визначений Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією.

Однак батько дитини бажає приймати більше участі в житті дитини, що сприймається судом як таке, що сприятиме духовному, моральному і соціальному розвитку дитини.

При цьому, суд не встановив обставин, які наразі унеможливлювали реалізацію права батька на таке спілкування, та негативну характеристику останнього, а також врахував, що послідовні дії ОСОБА_1 свідчать про його бажання брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою.

Встановлюючи конкретний порядок побачень батька з дитиною, інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування (який в цілому передбачає участь батька у вихованні ОСОБА_3 ), суд дійшов висновку про можливість визначення порядку щодо періодичних побачень батька з дитиною, прийняття участі в її житті, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з ним, в тому числі з можливістю спільного проведення часу, відповідає інтересам дитини.

Суд вважає за можливе до досягнення дитиною 8-річного віку надати можливість бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини та її стан здоров`я, кожні другі та четверті вихідні (субота та неділя) з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі за місцем фактичного проживання дитини, без присутності матері, а після досягнення дитиною 8-річного віку з можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання батька, без присутності матері. Така позиція суду мотивована тим, що у віці 6 років (за станом на час прийняття рішення в справі) перебування дитини поодаль від домівки, враховуючи особливості її стану здоров`я, не забезпечить якнайкращих інтересів дитини і може спричинити для неї стрес. Натомість, при досягненні певного віку, дитина стає більш самостійною і спроможна впоратися з дрібними побутовими питання без мами і знаходитися на певній відстані від неї.

Суд також вважає за необхідне надати можливість позивачу проводити з дитиною літні та зимові канікули після досягнення дитиною 8-річного віку, а після досягнення ОСОБА_8 14 років з правом виїзду за кордон. При цьому, судом не сприймається позиція відповідача, що позивач може в такому випадку виїхати за кордон з дитиною і не повернутися, оскільки суду не надано будь-яких фактичних даних на підтвердження обґрунтування такої позиції.

Свого (альтернативного) графіку (варіанту) побачень батька з дитиною відповідачем суду не надано.

Суд бере до уваги те, що наявність конфліктної ситуації між сторонами, припинення шлюбних відносин не можуть бути підставою для обмеження позивача у спілкуванні з дитиною, батьки повинні враховувати особливості стану здоров`я та емоційного стану дитини, бажання дитини.

На переконання суду, вказане відповідає розумному балансу участі батька у вихованні дитини, відповідає якнайкращим інтересам дитини та забезпечить необхідне для неї благополуччя.

Висновки суду

Суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною ОСОБА_3 . Суд дійшов висновку, що слід визначити такі способи участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_3 :

спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) за бажанням дитини за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

до досягнення дитиною 8-річного віку бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини та її стан здоров`я, кожні другі та четверті вихідні (субота та неділя) з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі за місцем фактичного проживання дитини, без присутності матері, та з можливістю прогулянок, відвідування парків, дитячих розважальних закладів, кафе;

після досягнення дитиною 8-річного віку бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини та її стан здоров`я, кожні другі та четверті вихідні з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі з можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , без присутності матері, та з можливістю прогулянок, відвідування парків, дитячих розважальних закладів, кафе;

особисті побачення і спілкування з дитиною після досягнення нею 8-річного віку на Новий Рік, Різдво, Великдень в парні роки з можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , без присутності матері, з урахуванням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

безперешкодний відпочинок з донькою ОСОБА_3 , після досягнення дитиною 8-річного віку, та за її бажанням і враховуючи її стан здоров`я, в період літніх канікул загальним терміном шість тижнів, а також в період зимових канікул загальним терміном один тиждень (без супроводу матері, але з обов`язковим повідомленням матері про місце відпочинку) - що розподіляються за домовленістю позивача із донькою та відповідачкою; після досягнення дитиною 14 років з можливістю виїзду за межі території України на термін до одного місяця (без супроводу матері, але з обов`язковим повідомленням матері про місце відпочинку).

Керуючись статтями 12, 76-82, 89, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 3, 7, 9, 12, 18 Конвенції про права дитини, статтею 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 5, 7, 141, 153, 157, 158, 159 СК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною задовольнити частково.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) за бажанням дитини за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

до досягнення дитиною 8-річного віку бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини та її стан здоров`я, кожні другі та четверті вихідні (субота та неділя) з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі за місцем фактичного проживання дитини, без присутності матері, та з можливістю прогулянок, відвідування парків, дитячих розважальних закладів, кафе;

після досягнення дитиною 8-річного віку бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини та її стан здоров`я, кожні другі та четверті вихідні з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі з можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , без присутності матері, та з можливістю прогулянок, відвідування парків, дитячих розважальних закладів, кафе;

особисті побачення і спілкування з дитиною після досягнення нею 8-річного віку на Новий Рік, Різдво, Великдень в парні роки з можливістю перебування дитини за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , без присутності матері, з урахуванням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій тощо;

безперешкодний відпочинок з донькою ОСОБА_3 , після досягнення дитиною 8-річного віку, та за її бажанням і враховуючи її стан здоров`я, в період літніх канікул загальним терміном шість тижнів, а також в період зимових канікул загальним терміном один тиждень (без супроводу матері, але з обов`язковим повідомленням матері про місце відпочинку) - що розподіляються за домовленістю позивача із донькою та відповідачкою; після досягнення дитиною 14 років з можливістю виїзду за межі території України на термін до одного місяця (без супроводу матері, але з обов`язковим повідомленням матері про місце відпочинку).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2025 року.

Суддя Олена БУЗУНКО