Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1604/25
Провадження № 2/273/1083/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., за участю секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому просить стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на денній формі навчання Національного університету «Острозька академія» у розмірі 8000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення донькою навчання, а саме до 30.06.2028 року, але не більше ніж до досягнення донька ОСОБА_3 , 23-х років (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем, ОСОБА_2 , вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року до 11 липня 2025 року, який розірвано рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 11.07.2025 року. За період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Національному університеті «Острозька академія» на 2 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти на денній формі навчання у Навчально-науковому інституті міжнародних відносин та національної безпеки за спеціальністю: 256 Національна безпека . Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги №256НБ/2024-2653 термін навчання становить з 01.09.2024 по 30.06.2028 року, вартість навчання за один семестр становить 17 100 грн. 00 коп. За навчання доньки у 2025-2026 роках потрібно сплатити 38 304 грн. 00 коп., з яких за перше півріччя вона вже заплатила 19 152,00 грн. Вона працює у КНП «Баранівська лікарня» на посаді медичної сестри стаціонару, та отримує заробітну плату у сумі близько 15 тис. грн., з врахуванням сплачених податків і зборів, що є вкрай недостатньою для утримання, лікування та навчання дитини, а також для оплати орендованого житла. Окрім того, згідно із довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 653360 вона є інвалідом з дитинства третьої групи і також потребує коштів на власне лікування. Разом з тим, донька потребує коштів на харчування, придбання одягу і взуття канцелярських товарів, засобів гігієни, підручників, оплату проїзду до місця навчання і додому, тощо. Відповідно консультативних висновків спеціалістів від 10.07.2024 року, вії 26.08.2024 року, від 14.02.2025 року та від 02.09.2025 їхня донька ОСОБА_3 має діагноз - недиференційована дисплазія сполучної тканини і потребує постійних медичних обстежень та дороговартісного лікування на що позивач витрачає значні кошти. Загальна сума витрат, пов`язаних з навчанням, лікуванням та утриманням доньки, становить 16 000,00 грн. на місяць. Оскільки, за чинним законодавством, вони з колишнім чоловіком, ОСОБА_4 мають порівну нести витрати на навчання, лікування і утримання доньки ОСОБА_5 а тому вважає, що сплата ним 8000 грн. на місяць є посильною та обгрунтованою. На даний час її колишній чоловік ОСОБА_6 працює у ТОВ «Органік мілк» на посаді завідувача складу та за сумісництвом на ТОВ « Галекс Агро» .

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 29.09.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

30.10.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнав позовні вимоги та вказав, що не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину в розмірі по 8000,00 грн., його середньомісячна заробітна плата становить 20607,66 грн., проте він змушений сплачувати за оренду квартири в розмірі по 4000,00 грн. щомісячно, а також має проблеми зі здоров`ям та несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг, купівлю продуктів харчування, одягу, засобів гігієни. Крім того, 19.09.2025 року у нього змінився його сімейний стан, він вдруге одружився і має з дружиною на утриманні двох неповнолітніх дітей. На даний час він не має у власності житла, транспортних засобів чи земельних ділянок. Крім того, зазначив, що позивачка не надала доказів щодо місячних витрат на утримання доньки в розмірі 16000,00 грн. Також вказує про те, що при розлученні між ним і позивачкою була усна домовленість про те, що вони не будуть ділити спільне майно подружжя, а позивачка не буде звертатися із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Крім того, перебуваючи у шлюбі, вони декілька років робили заощадження на оплату навчання доньки, проте позивачка витратила їх на купівлю квартири. Відповідач також зазначив, що він періодично по мірі можливості дає доньці кошти на її особисті потреби.

03.11.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечила щодо доводів відповідача та зазначила, що ніяких домовленостей з відповідачем при розлученні не було. Щодо купівлі квартири, то вказала, що вона була куплена на вторинному ринку за кошти, отримані в борг, про що надала відповідні копії розписок. Відповідач не допомагає покривати базові потреби доньки та сплачувати за її навчання. Вона вимушена нести витрати по оплаті оренди житла для забезпечення належних умов проживання доньки, самостійно купувати одяг, взуття, продукти харчування, оплачувати проїзд доньки до місця навчання і назад. Крім того, донька має складне захворювання та потребує щомісячних витрат на придбання ліків, про що надає копії чеків. На даний час вони з донькою проживають у свекрів (батьків відповідача), тому що придбана квартира потребує ремонту,

07.11.2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач підтримав свою позицію, викладену в відзиві на позовну заяву. Окрім цього відповідач вказав, що в липні, серпні та вересні 2025 року надавав доньці кошти в розмірі по 2000,00 грн. на її картку, про що надав копії квитанцій. Щодо витрат згідно чеків магазинів, то вважає, що вони не підтверджують купівлю одягу чи взуття саме для його доньки. Щодо розписок про позику позивачкою грошей, то вважає, що вони підроблені і не відповідають вимогам закону до них. Повторно зазначив, що на його утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, оскільки його дружина не отримує аліменти на їх утримання. Просить відмовити у задоволенні позову .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, при винесенні рішення врахувати його відзив і заперечення.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання разом із фактичним місцем проживання матері (а.с. 3, 5, 20).

11 липня 2025 року рішенням Баранівського районного суду Житомирської області по справі № 273/999/25 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 24 вересня 2005 року розірваний (а.с. 6-7).

Згідно копії договору про навчання в Національному університеті «Острозька академія» № 256 НБ/2024-2563 від 15.08.2024 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Острозька академія» за спеціальністю «Національна безпека» (а.с. 9).

Відповідно до договору № 256 НБ/2024-2563 укладеного того ж дня між тими самими сторонами вартість навчання ОСОБА_3 становить 136800,00 грн, по 17100,00 грн за семестр навчання (а.с. 10).

Згідно довідки Національного університету «Острозька академія» №448/25 від 01.09.2025 року ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти у Навчально-науковому інституті міжнародних відносин та національної безпеки за спеціальністю «Національнабнзпека2, термін навчання 01.09.204 30.06.2028, джерело фінансування: кошти фізичних осіб (а.с.11).

05.09.2024 року , 23.01.2025 року та 26.08.2025 року ОСОБА_1 відповідно до платіжних інструкцій сплатила на рахунок зазначеного освітнього закладу кошти в сумі 17100,00 грн., 17100,00 грн та 19152,00 грн як плату за навчання (а.с. 12,13).

Згідно копії електронного квитка на ім`я ОСОБА_7 вартість проїзду з м. Баранівка до м. Острог становить 300 грн. (а.с.66).

Згідно довідки КНП «Баранівська лікарня» ОСОБА_1 дійсно працює в КНП «Баранівська лікарня» на посаді сестри медичного стаціонару, заробітна плата за 6 місяців 134339,00 грн (а.с.18).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_1 має третю групу інвалідності з 21.12.2023 року як інвалід з дитинства (а.с.19).

Згідно довідки ТОВ «Органік мілк» ОСОБА_2 працює в ТОВ «Орагнік мілк» на посаді завідувача складу тари та розхідних матеріалів, дохід за 9 місяців 2025 року склав 211543,66 грн. (а.с.39).

Згідно довідки ПП «Галекс-Агро» ОСОБА_2 працює в ПП «Галекс-Агро» на посаді комірника , дохід за 9 місяців 2025 року склав 29250,00 грн. (а.с.40).

Станом на 06.10.2025 року у власності ОСОБА_2 відсутнє нерухоме майно (а.с. 38), а у власності ОСОБА_1 перебуває квартира за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв.м., житловою 26,4 кв.м., придбана за договором купівлі-продажу від 12.09.2025 року, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства( а.с.39).

Відповідач також надав суду копії платіжних інструкцій за вересень 2025 року за сплату ним за спожитий газ, доставку газу, електроенергію, воду в розмірі 381,17 грн., 106,76 грн., 590,00 грн., 306,16 грн. , а також про перерахунок 4020,10 грн. для ОСОБА_8 з призначенням платежу «переказ власних коштів» ( а.с. 54-58).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 19.09.2025 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 (а.с. 82), та проживає разом з нею та дітьми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_2 (а.с.80, 83,84).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Положеннями ст. 199 СК України визначено, що - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992, статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 року, статус рішення - остаточне).

У п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в цивільній справі № 461/7387/16-ц виснувано, що добровільна допомога дитині, шляхом надання певних коштів або добровільна сплата аліментів не позбавляє права здійснити їх стягнення в судовому порядку.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

З матеріалів справи вбачається, що донька сторін навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Острозька академія» за спеціальністю «Національна безпека» і термін її навчання встановлений з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року, вартість навчання - 17100,00 грн. за семестр.

Отже, повнолітня ОСОБА_3 не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останньої можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, доказів про отримання стипендії матеріали справи не містять, у зв`язку з чим є такою, що потребує матеріальної допомоги.

В свою чергу відповідач є працездатною особою, має офіційний заробіток, який є вищим мінімального розміру, тобто спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Інших дітей чи утриманців не має, будь-яких доказів щодо суттєвих проблем зі здоров`ям суду на надано. Також відповідачем не надано суду будь-яких доказів неналежного матеріального стану, а його твердження про сплату оренди житла в розмірі 4000,00 грн. не підтверджені належними доказами.

Щодо твердження відповідача про те, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти його дружини ОСОБА_12 , то суд зазначає, що сам факт спільного проживання не може слугувати доказом перебування на утриманні. Крім того, неповнолітні діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають біологічного батька, який згідно законодавства зобов`язаний їх утримувати.

Щодо твердження відповідача про витрати на комунальні послуги, то вони не є значними, а доказів інших витрат відповідачем не надано.

Стосовно ж позиції відповідача, що він надає доньці періодично кошти, то суд зауважує, що добровільне відрахування ним коштів для доньки не позбавляє позивачку права отримувати аліменти на підставі рішення суду.

Всі інші твердження відповідача з приводу усних домовленостей про поділ майна подружжя, спільних заощаджень на навчання та невідповідності боргових розписок законодавству не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів про відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання .

Позивач підтвердила належними доказами витрати на оплату навчання доньки та проїзд до місця навчання і назад , проте попри очевидну потребу у належному харчуванні, забезпеченні одягом, взуттям, навчальним приладдям, позивачка належним чином не обґрунтувала розмір таких витрат в заявленому нею розмірі, які слід стягнути з відповідача та не надала суду відповідні докази.

Враховуючи, що повнолітня донька продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини, а тому достатнім та обгрунтованим буде визначення аліментів у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, що забезпечить їй необхідну матеріальну підтримку на період навчання , відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Водночас, ст. 81 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно до частки задоволених вимог підлягає до стягнення судовий збір від сплати якого позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.141, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.182, 199, 200 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період її навчання в Національному університеті «Острозька академія» у розмірі 4000,00 грн. щомісяця, починаючи з 23.09.2025 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2028 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С.Бєлкіна