ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Суми

Справа №592/20613/24

Номер провадження 22-ц/816/1444/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2025 року, у складі судді Алфьорова А.М., ухвалене в м. Суми,

в с т а н о в и в :

12 грудня 2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивувало тим, що 12 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями та підписанням у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», з використання одноразового ідентифікатора, було укладено Договір № 492852-КС-001 про надання кредиту.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 47000 грн шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , строком до 27 серпня 2024 року та зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, в порядку, визначеному договором.

У порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої на 26 листопада 2024 року становить 204116 грн 38 коп., з яких: 47000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 150066 грн 38 коп. сума прострочених платежів по процентах; 7050 грн 00 коп. сума прострочених платежів за комісією, які позивач просив стягнути з відповідача, а також 2449,90 грн судового збору.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2025 року позовну заяву ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання кредиту № 492852-КС-001 від 12 березня 2024 року у сумі 47000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у сумі 564 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту у сумі 157116,38 грн та ухвалите нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат по справі.

Доводить правомірність нарахування відсотків у заявленому в позові розмірі так як вони нараховані в період дії кредитного договору № 492852-КС-001 за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідно до норм ЦК України та умов кредитного договору. Вказує, що боржником не було сплачено жодного платежу на погашення кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у п. 3.2.2 Договору. Проценти не нараховувались після 27 серпня 2024 року. Розрахунком заборгованості підтверджується, що штрафні санкції за невиконання умов договору не нараховувалися та не входять до складу позовних вимог.

Зазначає про правомірність встановлення комісії за надання кредиту, розмірі і умови нарахування якої погоджено сторонами у договорі, тому комісія у сумі 7050,00 грн не являється штрафною санкцією (неустойкою) за неналежне виконання зобов`язань по кредитному договору як помилково вказав суд першої інстанції.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 492852-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано електронним підписом відповідача шляхом використання ним одноразового ідентифікатора UA-6416. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 47000 грн шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк кредиту 24 тижні, до 27 серпня 2024 року; фіксована процентна ставка в день 0,95 %; комісія за надання кредиту 7050 грн (а.с. 15-20).

Позивачем долучено Візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору № 492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, з якої вбачається хронологія дій клієнта щодо укладення вказаного кредитного договору (а.с. 21).

Позивачем на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів надано копії платіжних документів про перерахування коштів в сумі 47000,00 грн (а.с. 23).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом 26 листопада 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором Договору № 492852-КС-001 від 12 березня 2024 року становить 204116 грн 38 коп., з яких: 47000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 150066 грн 38 коп. сума прострочених платежів по процентах; 7050 грн 00 коп. сума прострочених платежів за комісією (а.с. 12, 13).

Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення заборгованості по Договору № 492852-КС-001 від 12 березня 2024 року мотивоване тим, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором, порушені законні права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача 47000,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитом в сумі 157116,38 грн, суд дійшов висновку, що ця сума нарахована за прострочення виконання зобов`язання по кредиту і тому не підлягає стягненню згідно положень Закону № 2120-IX, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідних положень п. 6-1 Закону України «Про споживче кредитування», за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Підставами позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов Договору № 492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року, який було укладено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com.

Підписавши Договір № 492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування, зокрема, погодився і з обумовленою у п. 2.8 договору орієнтованою загальною вартістю наданого кредиту 122160,00 грн, що включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Тобто, умовами укладеного Договору № 492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року погоджено та встановлено сплату позичальником процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, погашення заборгованості, та передбачено право банку вимагати від клієнта сплати сукупної вартості кредиту.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 150066,38 грн та комісії за надання кредиту у сумі 7050,00 грн, з посиланням на п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (який було виключено на підставі ЗУ №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року), що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у разі прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування, є помилковим.

Зазначеним положенням Закону передбачалося звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором, однак позивачем не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкції за порушення умов договору та не ставилося питання про стягнення неустойки, а заявлялися вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту та нарахованими відсотками у передбаченому договором розмірі.

Судом першої інстанції помилково ототожнено, що проценти за користування кредитом (правове регулювання ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України), згідно п. 2.4 Договору, що нараховуються протягом строку дії договору (розділ 2 Договору), є неустойкою (пенею) за невиконання боржником зобов`язань за договором.

У розділі 6 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за неналежне виконання кредитного договору, однак позивач не нараховував відповідачу жодних процентів, пеню, штраф або інших платежів, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно розділу 2 Договору ) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 2.3. Договору), та комісія за надання кредиту, що погоджений між сторонами.

Наданий банком розрахунок відповідачем належними і допустимими доказами не спростований.

За доведення факту погодження сторонами кредитного договору умов про плату за користування кредитом у вигляді процентів за кожен день користування кредитом протягом усього строку дії договору, і відсутності у розрахунку заборгованості по кредитному договору будь-яких інших видів нарахувань по кредиту, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами та комісії по кредитному договору.

Оцінивши у сукупності надані докази у справі, виходячи із принципу платності кредиту, апеляційний суд, вважає, що відсутні підстави для відмови у задоволенні вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення заборгованості за процентами та комісією по кредиту.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції, на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та комісії у сумі 157116,38 грн з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог, та зміні в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позову та фактичних вимог апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню 2449,40 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 4059,69 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ч. 1 ст. 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах та комісії за договором №492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року, скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах та комісії за договором №492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість по процентах та комісії за договором №492852-КС-001 про надання кредиту від 12 березня 2024 року у сумі 157116 гривень 38 копійок.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 лютого 2025 року в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2449 гривень 40 копійок компенсації судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та 4059 гривень 69 копійок судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина