РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого-судді Кульбаби А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 11776,84 грн. за кредитними договором №671953 від 31.07.2021р.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31липня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №671953. Власноручним підписанням договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладення якого підтверджено. Відповідачка погодила та зобов`язалась виконувати його умови.

Відповідачка уклала договір №671953 від 31.07.2021 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного документу відповідачці було перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10500 грн.

28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 671953 від 31 липня 2021 року. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у сумі 11776,84 грн, з яких: 7378,11 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 4398,73 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 671953 від 31 липня 2021 року у розмірі 11776,84 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на парвову допомогу в розмірі 6000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Правом на подання письмового відзиву на позов не скористався.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31 липня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 671953. Власноручним підписанням договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладення якого підтверджено. Відповідачка погодила та зобов`язалась виконувати його умови.

Відповідачка уклала договір №671953 від 31 липня 2021 року з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та на підставі платіжного документу відповідачці було перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10500 грн.

28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором №671953 від 31 липня 2021 року. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у сумі 11776,84 грн, з яких: 7378,11 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 4398,73 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

За змістом статей514,516ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За таких обставин, відповідно до положень ст.55 ЦПК України, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статус нового кредитора за договором надання споживчого кредиту № 671953 від 31 липня 2021 року отримало право вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 ЦК Українипередбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, за відсутності відзиву на позов відповідачки, контр розрахунку заборгованості, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Так, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лівак Іванною Миколаївною по цивільній справі №686/22899/25 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в сумі 11776,84 грн. за кредитними договором №671953 від 31.07.2021.

Судом встановлено, що позовну заяву підписано директором ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" Романенком М.Е. (а.с. 2-15), інші клопотання (заяви) в межах розгляду справи подавалися представником позивача Романенюк В.С. В матеріалах справи відсутні адвокатські запити Лівак І.М. щодо підготовки до стягнення заборгованості із Марусій М.С. тощо.

До позовної заяви представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не долучено квитанцію про оплату позивачем коштів за оплату послуг адвоката.

Отже, в порушення припису п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано суду доказів того, що адвокат Лівак І.М. надавала усні консультації позивачу, а також докази підготовки, складання та подачі позовної заяви до суду. Відсутні докази того, що адвокат Лівак І.М. збирали докази по зазначеній цивільній справі.

Таким чином, оскільки представником позивача не надано доказів надання адвокатом Лівак І.М. позивачу правової (правничої) допомоги по даній справі, а також дійсність понесених витрат на правничу (правовому) допомогу в розмірі 6000 грн., тому у задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову (правничу) допомогу необхідно відмовити.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 258,259,263-265,280-284,289 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» МФО:334851) заборгованість за Кредитним договором №671953 від 31 липня 2021 року у розмірі 11 776,84 грн.(одиннадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень вісімдесят чотири гривні), з яких: 7378,11 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 4398,73 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» МФО:334851) судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

У задоволенні стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Андрій КУЛЬБАБА