Номер провадження: 22-з/813/483/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
12.12.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Верба Андрій Петрович про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року, апеляційними скаргами ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року, -
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Верба А.П., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , борг за договором позики від 18.08.2021 року у розмірі 825 922 грн. 01 коп., штраф за період із 19.08.2022 року по 17.11.2023 року у розмірі 3 766 204 грн. 32 коп., 3% за користування чужими грошима за період із 19.08.2022 року по 17.11.2023 року у розмірі 30 955 грн. 10 коп., а всього 4 623 081 грн. 43 коп., та судові витрати.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 18.08.2021 року у розмірі: 23 300 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Вирішено питання про судові витрати.

10 березня 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Верба А.П., подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 51 000 грн. з кожного, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року заява ОСОБА_1 задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 51 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 51 000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, також ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в яких просять рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, також ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в яких просять додаткове рішення суду скасувати, постановити нове додаткове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 102000 грн. до 9616,88 грн., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В., ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. на рішення суду - задоволено частково.

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В., ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. на додаткове рішення суду - задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року в частині позовних вимог про стягнення боргу за договором позики - змінено в мотивувальній частині рішення в редакції цієї постанови, та викладено абзац 2 резолютивної частини рішення в наступний редакції:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 963 688 грн., що є еквівалентним 23 300 доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення суду (06.03.2025 року)».

В інший частині рішення залишено без змін.

Додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року - змінено.

Зменшено витрати на професійну правничу допомогу, які стягнуті в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 51 000 грн. до 10 710 грн. з кожного.

Адвокат Верба А.П., представник ОСОБА_1 звернувся досуду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 12 669, 22 грн. за розгляд його апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року, а такожстягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000 грн. і поштові витрати в розмірі 420 грн. пов`язані із вчиненням процесуальних дій у суді апеляційної інстанції (направлення відзивів на апеляційні скарги) тобто по 21210 грн. з кожного.

Адвокат Бойко С.В. представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про відмову адвокату Вербі А.П., представнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_3 судового збору та стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу та поштових витрат.

У обґрунтування заяви адвокат Бойко С.В. зазначила, що враховуючи те, що апеляційні скарги відповідачів були обґрунтовані, рішення суду першої інстанції були змінені на користь відповідачів, тому відсутні підстави для стягнення з відповідачів судових витрат на користь позивача.

В порядку визначеному ч.3 ст. 270 ЦПК України (в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що для ухвалення додаткового рішення поставлено виключно питання про судові витрати, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд вказаного питання без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про стягнення судових витрат, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення заяви частково, з наступних підстав.

Згідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Частинами другою-п`ятою статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до апеляційного суду з апеляційними скаргами адвокат Бойко С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надала квитанцію про сплату судового збору у розмірі 12669,22 грн. у якій зазначено платником ОСОБА_2 .

Апеляційний суд прийняв сплату судового збору та погодився з його розміром з огляду на наступне.

Позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, 17 листопада 2023 року та просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі еквівалентному 23300 дол. США, що станом на день подання позову склало 844 615,68 грн.

Слід зазначити, що позивачкою при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 13 420 грн., однак у зв`язку з тим, що згодом позовні вимоги було зменшено, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року було повернуто ОСОБА_1 надміру сплачений нею судовий збір у розмірі 6 663,07 грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на 2023 рік, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становила 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Тобто від суми 844 615,68 грн. 1% складає - 8 445,16 грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тому, 8446,15 х 150% = 12669,22 грн.

За положеннями абзацу 2, п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у якому зазначено, що у разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI).

Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Оскільки позивач просила суд стягнути борг солідарно з двох відповідачів, судовий збір сплачено одним із апелянтів у максимальному розмірі. Кошти надійшли до спеціального фонду Державного бюджету України. Закон не містить заборони сплати усієї суми судового збору одним з кількох апелянтів у справі. Визначальним у такому разі є сам факт повного надходження належної до сплати суми судового збору в доход Державного бюджету України, тому апеляційний суд не вбачає порушення у тому, що судовий збір сплачено апелянтами не двома пропорційно-рівними частинами, а одним апелянтом у повному (максимальному) розмірі.

Отже, якщо вдаватися до надмірного формалізму кожен апелянт повинен був надати квитанцію про сплату судового збору у розмірі 6334,61 грн., що разом становить 12669,22 грн.

Однак, апеляційний суд враховуючи вищевикладені положення прийняв судовий збір в максимальному розмірі за обидві апеляційні скарги, однак від одного платника, враховуючи що сума боргу стягується солідарно від двох відповідачів.

Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок міститься постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, також ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в яких просили рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Також, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, також ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко С.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в яких просили додаткове рішення суду скасувати, постановити нове додаткове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 102000 грн. до 9616,88 грн., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Адвокат Верба А.П. в інтересах ОСОБА_1 30 травня 2025 року звернувся до суду з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року (а.с.56-63).

Адвокат Верба А.П. в інтересах ОСОБА_1 30 травня 2025 року звернувся до суду з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року (а.с.64-72).

Адвокат Верба А.П. в інтересах ОСОБА_1 01 липня 2025 року звернувся до суду з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року (а.с.89-105).

Адвокат Верба А.П. в інтересах ОСОБА_1 01 липня 2025 року звернувся до суду з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року (а.с.122-131).

У своїх відзивах адвокат Верба А.П. зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат який складається із витрат на професійну правничу допомогу складає 42 000 грн. та у разі розгляду справи із викликом сторін понесені судові витрати пов`язані із явкою до суду у розмірі 7 000 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги, адвокат Верба А.П. надав до апеляційного суду: ордер на надання ним правової допомоги ОСОБА_1 ; договір № б/н від 14 квітня 2025 року про надання правової допомоги укладений між адвокатом Вербою А.П. та ОСОБА_1 ; Рахунок на оплату №37 від 05 травня 2025 року; акт виконаних робіт (наданих послуг); платіжна інструкція про переказ грошових коштів у розмірі 32 000 грн. від платника ОСОБА_1 отримувачу адвокату Вербі А.П. від 05 травня 2025 року; платіжна інструкція про переказ грошових коштів у розмірі 10 000 грн. від платника ОСОБА_1 отримувачу адвокату Вербі А.П. від 06 червня 2025 року;

Із п.п. 1.1 укладеного між адвокатом Вербою А.П. та ОСОБА_1 договору №б/н від 14 квітня 2025 року про надання правової допомоги вбачається, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта в Одеському апеляційному суду по справі №523/21158/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Пунктом 1.2 адвокат здійснює всі необхідні дії, передбачені законодавством України, на користь клієнта для досягнення мети, зазначеної у п. 1.1, справжньої угоди. Клієнт зобов`язується сплатити послуги адвоката у розмірі та порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 3.1 передбачено, що за надання правничої допомоги за цим договором клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі 42 000 грн. який клієнт зобов`язаний сплатити повністю незалежно від результатів розгляду справи не пізніше 01 липня 2025 року.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до переліку виконаних робіт зазначеному в акті, адвокатом Вербою А.П. в інтересах ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правничої допомоги б/н від 14 квітня 2025 року за період з 14 квітня 2025 року по 01 липня 2025 року були виконані такі роботи:

Підготовка та подання до апеляційного суду два відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року

Підготовка та подання до апеляційного суду два відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року

Підготовка та подання до Одеського апеляційного суду різних заяв, зокрема, заяву про вступ у справу як представника, заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заяву щодо наявності електронного кабінету представника апелянтів - адвоката Бойко С.В. для належного інформування апелянтів про судовий розгляд справи та дотримання розумних строків, тощо.

Представництво інтересів ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді, зокрема 04 листопада 2025 року адвокат Верба А.П. приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Додаткова консультація ОСОБА_1 з приводу порядку та строків розгляду справи апеляційним судом.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Колегія суддів звертає увагу, що адвокат Бойко С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до діючого ЦПК України не навела належних обґрунтувань та не мотивувала підстави щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

З урахуванням того, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення витрат на правничу допомогу понесену ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що при ухваленні постанови Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року судом не було вирішено питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, співмірність заявленого розміру витрат, а також пропорційності задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щопонесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу за розгляд справи в апеляційної інстанції підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 42 000 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Щодо заяви адвоката Верби А.П. про стягнення поштових витрат в розмірі 420 грн. пов`язаних з направленням відзивів на апеляційні скарги, апеляційний суд дійшов висновків про відмову в задоволенні заяви в цій частині з огляду на те, що адвокат Бойко С.В. представник апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має електронний кабінет в ЄСІТС, тому мотивувань необхідності направлення відзивів саме поштовим зв`язком адвокатом Вербою А.П. не зазначено та доказів цього до апеляційного суду не надано.

За таких обставин з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь позивача підлягає до стягнення витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 42 000 грн., тобто по 21 000 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Верба Андрій Петровичпро ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову про стягнення судових витрат у цивільній справі заапеляційними скаргами ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року, апеляційними скаргами ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Світлана Володимирівна на додаткове рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 42 000 (сорок дві тисячі) гривень 00 копійок, а саме по 21 000 (двадцять одній тисячі) гривень з кожного.

Додаткова постанованабирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12 грудня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Р.Д. Громік

_______________________________________ С.М. Сегеда