Справа № 210/5089/25
Провадження № 2/210/1596/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2025 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа», САКСАГАНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) про скасування арешту (заборону на відчуження) з нерухомого майна, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Повалій О.В., звернулась до суду з вищеназваним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М. для оформлення спадщини після смерті чоловіка. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повідомив, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Позивачкою зареєстровано арешт на все нерухоме майно, накладений на підставі постанови Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 15.06.2010 року № В1-1548(10). З метою з`ясування підстав накладення арешту Позивачка звернулась до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі, який листом від 02.06.2025 року повідомив, що відповідні виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, а інформація про боржника до Автоматизованої системи виконавчого провадження не вносилась. Будь-яких повідомлень про наявність виконавчих проваджень або накладення арешту Позивачка не отримувала. На праві спільної сумісної власності їй належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , а також інша квартира за адресою АДРЕСА_2 , отримана у спадщину. З наданих відповідей судів міста Кривого Рогу встановлено, що у період з 2007 по 2010 роки щодо ОСОБА_1 розглядались лише дві справи у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу судовий наказ від 03.09.2009 року у справі № 2811/09 про стягнення 2701,59 грн на користь КП «Криворіжтепломережа»; судовий наказ від 27.11.2009 року у справі № 2н-2082/08 про стягнення 3614,99 грн на користь КЖП № 9. Матеріали цих справ не містять відомостей про відкриття виконавчого провадження або накладення арешту. При цьому КЖП № 9 припинено 25.07.2017 року у зв`язку з банкрутством, правонаступників не визначено. Водночас КП «Криворіжтепломережа» надало довідку від 17.07.2025 року, згідно з якою за адресою реєстрації Позивачки заборгованість за спожиті послуги відсутня. Таким чином, арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений у 2010 році, втратив правові підстави для подальшого існування, оскільки виконавче провадження знищено, заборгованість відсутня, а встановити підставу для його накладення неможливо.

Таким чином, на теперішній час обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_1 має юридичну силу, що порушує її права на розпорядження своєю власністю.

Тому, просить суд скасувати обтяження № 9933924 від 15.06.2010 року у вигляді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови В1-1548(10), 15.06.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач КП Криворіжтепломережа надав суду відзив, в якому заперечив проти позову, зазначивши, що позивач не довела, що арешт накладено саме в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», а її твердження ґрунтуються лише на припущеннях. Наголошено, що відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому порушення прав позивача не підтверджено. Крім того, відповідач зазначив, що позивач фактично є боржником у виконавчому провадженні, який має оскаржувати дії виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не шляхом подання позову про зняття арешту.

Від третьої особи Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, вказавши, що позивач неправильно тлумачить норми Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладено ще у 2010 році постановою Дзержинського ВДВС, а відповідні провадження знищені після закінчення строку зберігання. Також зазначено, що інформація про боржника у автоматизованій системі відсутня, а підстави для скасування арешту чітко визначені законом, тому вимоги позивача є безпідставними.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 20.05.1999 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № С-288 від 02.04.1999 року, що підтверджується довідкою КП Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради № 218041 від 27.05.2025 року. Крім того, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 770, виданого 16.05.2025 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кульбіда Є.М.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), сформованого станом на 11.06.2025 року, за № 9933924 обліковується арешт нерухомого майна, зареєстрований 15.06.2010 року, реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, В1-1548(10), 15.06.2010 року, Дзержинський відділ ДВС Криворізького МУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

З відповідей Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що матеріали виконавчого провадження, на підставі якого було зареєстровано арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , знищено у зв`язку із завершенням строків зберігання відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, затверджених наказом № 1829/5 від 07.06.2017 року. Згідно перевірки даних системи АСВП інформація стосовно ОСОБА_1 як боржника, не внесена.

Відповідно до листа №84172//19.1.3 від 13.06.2025 року Міністерство юстиції повідомило, що не уповноважене надавати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини, зокрема щодо відомостей про державну реєстрацію обтяжень, яка здійснювалася до 01 січня 2013 року в Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Мін`юст також зазначив, що Реєстр заборон не містить електронних копій документів, на підставі яких проводилася державна реєстрація обтяжень.

03 вересня 2009 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу видано судовий наказ по справі № 2811/09 про стягнення заборгованості по житловим послугам, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа борг за опалення та гаряче постачання в сумі 2701,59 грн.

27 листопада 2009 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу видано судовий наказ по справі № 2н-2082/08 про стягнення заборгованості по житлово комунальним послугам, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Комунального житлового підприємства № 9 борг за комунальні послуги в сумі 3614,99 грн.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридична особа Комунальне житлове підприємство № 9 (КЖП-9), ідентифікаційний код: 20278401, місцезнаходження: 50065, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Будьоного, будинок 5 припинено 25.07.2017 року на підставі ДР припинення ЮО у зв`язку з визнанням її банкрутом, номер запису 5002400. Відомості про юридичних осіб-правонаступників відсутні.

Згідно відповідей Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу, Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу, Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за період з 2007 по 2010 роки матеріали цивільних, кримінальних справ, а також справ про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 до суду не надходили та не розглядались.

Згідно витягу з інформаційно аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості ОСОБА_1 станом на 11.06.2025 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно відповіді від 17.07.2015 року №488/06 КПТМ Криворіжтепломережа за місцем реєстрації ОСОБА_1 станом на 01.07.2025 року відсутня заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV). У випадках, коли арешт майна проводитися для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України (абз. 2, 3 п. 2 вказаної постанови Пленуму).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства і роз`яснення, враховуючи, що позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у зв`язку з тим, що на все нерухоме майно, яке належить їй на праві власності, 15.06.2010 року, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, як на майно боржника, накладено арешт. Разом з цим, на теперішній час, встановити в рамках яких виконавчих проваджень були накладені арешти не представляється можливим, у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень за вказаний період з причини спливу строку зберігання, можливий стягувач Комунальне житлове підприємство № 9 припинено 25.07.2017 року, у зв`язку із банкрутством, без правонаступництва. Аналогічно, матеріали виконавчих проваджень щодо КПТМ «Криворіжтепломережа» також знищені, тому достовірно встановити, чи було накладено арешт саме на підставі виконавчого документа на користь цього підприємства, неможливо. Водночас, суд враховує, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є єдиною діючою юридичною особою, перед якою у позивача наявні були зобов`язання, однак такі зобов`язання на час звернення до суду погашені та відсутні.

З огляду на викладене, суд погоджується з позицією позивача про те, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, та враховуючи, що нерухоме майно, яке є предметом спору, розташоване на території Металургійного району м. Кривого Рогу, зазначений позов підсудний Металургійному районному суду м. Кривого Рогу; та враховуючи, що один із можливих стягувачів у виконавчому провадженні, тобто особа (в даному випадку юридична особа), в інтересах якої накладено арешт на майно, на день звернення позивачки до суду із зазначеним позовом, припинено, тому суд погоджується з позицією позивача, та визнає належним відповідачем КПТМ Криворіжтепломережа.

Суд не бере до уваги доводи Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо його неналежності як відповідача, оскільки в межах даної справи зазначений орган визначений позивачем як третя особа, а не відповідач. Вимог про вчинення будь-яких дій до цього органу у позовній заяві не заявлено, жодних обов`язків чи зобов`язань на нього не покладається, тому посилання на неналежність як відповідача є безпідставним. Відтак подання цим органом відзиву замість письмових пояснень третьої особи суд розцінює як процесуальну помилку, що не впливає на правильність вирішення спору по суті.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом?України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що оспорюване рішення державного виконавця мало місце 15.06.2010 року (дата ухвалення постанови про арешт майна), але враховуючи, що відомостей про дату завершення виконавчого провадження, сторонам встановити не вдалося, суд визначає, у відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячний строк, який передбачений для проведення виконавчих дій.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказані у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що наявність оспорюваного арешту порушує права позивача, як власника нерухомого майна, та враховуючи, що на теперішній час неможливо встановити в рамках яких виконавчих проваджень було накладено оспорювані арешти, та коли саме із яких підстав були завершені зазначені виконавчі провадження, один із можливих стягувачів КЖП №9 з 25.07.2017 року припинило свою діяльність, та згідно інформації наданої третьою особою до Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про боржника ОСОБА_1 не внесена, а також враховуючи, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (Постанова Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц;), суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи клопотання позивача, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 -82, 89,259,263,264,265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа», САКСАГАНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) про скасування арешту (заборону на відчуження) з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт (заборону на відчуження) з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 15.06.2010 року, реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції В1-1548(10) від 15.06.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко