Справа № 216/4546/23
провадження 2-о/216/10/25
УХВАЛА

іменем України

19 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міськогий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Цимбалістенко О.В.,

присяжних: Черниш Н.Ю.,

Наугольнової Т.О.,

за участю секретаря судових засідань Зінченко Є.С.,

розглянувши у приміщенні суду в залі засідань № 5 заперечення неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 на дії судді під час розгляду питання про виправлення описки в повному тексті ухвали суду від 28 серпня 2025 року у цивільній справу за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В. перебувала на розгляді вищезазначена справа.

Судом було призначено судове засідання на 19 грудня 2025 року для вирішення питання про виправлення описки в повному тексті ухвали суду від 28 серпня 2025 року у цивільній справу за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім.

До початку судового засідання 18 грудня 2025 року на адресу суду від неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 надійшли заперечення на дії судді.

В обґрунтування зазначила, що в обґрунтування заяви зазначила, що у справі № 216/4546/23 ухвалою суду від 04.09.2025 року провадження закрито. Разом з тим 28.08.2025 року суддею Цимбалістенко О.В. винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення заінтересованих осіб, при цьому було оголошено лише вступну та резолютивну частини, проголошення судового рішення не відбулося, повний текст ухвали не виготовлений, ухвала від 28.08.2025 року не внесена до ЄДРСР, учасникам справи не вручена. 04.09.2025 року судом постановлено іншу ухвалу з тих самих підстав, без скасування ухвали від 28.08.2025 року. 16.12.2025 року заявником було подано апеляційну скаргу у справі № 216/4546/23, яка прийнята, апеляційним судом. Незважаючи на це, після розгляду справи та після подання апеляційної скарги, було призначено судове засідання на 19.12.2025 року з питання виправлення описки в ухвалі від 28.08.2025 року у новому складі суду та з новим присяжним.

У зв`язку з вищевикладеним заявник та її представник просили в запереченнях просили:

- долучити дані заперечення до матеріалів справи № 216/4546/23 та внести відомості про їх подання і зміст до журналу судового засідання;

- усунути допущені порушення процесуального порядку та привести процесуальні дії суду у відповідність до вимог статті 214 ЦПК України, з огляду на те, що процесуальна дія щодо розгляду питання про виправлення описки була вчинена поза межами судового процесу, без належного судового засідання та без обов`язкової фіксації технічними засобами;

- у разі незгоди суду з позицією заявника, викладеною у цих запереченнях на дії судді, винести окрему вмотивовану письмову ухвалу про відмову, з дотриманням вимог статті 214 ЦПК України, із зазначенням правових підстав та мотивів такого рішення;

- зупинити розгляд питання про виправлення описки в ухвалі від 28.08.2025 року у справі № 216/4546/23, як такого, що порушує норми процесуального права та здійснюється щодо судового рішення, яке не існує як належний процесуальний акт;

- визнати недопустимими та такими, що не мають правового значення, будь-які процесуальні дії суду першої інстанції.

Учасники судового процесу будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання на 19 грудня 2025 року о 10. год 00 хв. не з`явились.

Суд дослідивши матеріали дійшов висновків про необхідність відхилити заперечення за наступних підстав.

Статтею 214 ЦПК України регламентовано повноваження головуючого у судовому засіданні, а також визначено порядок розгляду заперечень, зокрема учасників справи, щодо дій головуючого, які заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Диспозиція ч. 3 ст. 214 ЦПК України, містить положення, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Таким чином, вказана норма права встановлює право на подання заперечень щодо дій головуючого саме в судовому засіданні, і з приводу дій головуючого, вчинених у судовому засіданні. Незгода з судовими рішеннями підставою для подання заперечень бути не може.

Відповідно до змісту ЦПК України, процесуальні поняття «дії» та «рішення» не є тотожними.

Згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення.

Сторона, що заявила заперечення, сама вказала в тексті заперечень, що однією з причин їх внесення є прийняття судом ухвали від 28 серпня 2025 року, тобто, згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України, винесення судом судового рішення.

Для випадків незгоди учасників процесу з винесеними судом рішеннями ЦПК України передбачає окремий вид процесуальної поведінки у вигляді оскарження таких рішень у встановленому порядку як разом з рішенням суду по суті справи, так і окремо від нього.

Відповідно довимог ст.352 ЦПК України,учасники справи, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Через те, що незгода з діями судді є фактичною незгодою з прийнятим суддею рішенням, суд в ційчастині заперечень заперечень на дії судді залишає без задоволення.

Щодо посилання неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 на те, що було призначено судове засідання з розгляду питання про виправлення описки в новому складі суду, а ухвала про заміну складу суду відсутня, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень про автоматизовану систему документообігу суду, (далі-Положення) яка затверджена Рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39, розділу 2.3 Розподіл судових справ між суддями у пункті 2.3.39 та пункті 2.3.39.8 вбачається, що передача судової справи раніше визначеному судді, судді- судді доповідачу проводиться, щодо заяви або клопотання, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору.

Як вище було зазначено відповідно до ч.2 ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

Відповідно до ст 66 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено підстави і порядок увільнення від виконання обов`язків присяжного, а саме:

1. За наявності обставин, зазначених у частині другій статті 65 цього Закону, голова суду повинен увільнити особу, яку було включено до списку присяжних, від виконання обов`язків присяжного.

2. Голова суду також увільняє від виконання обов`язків присяжного:

1) особу, яка перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці по догляду за дитиною, а також особу, яка має дітей дошкільного чи молодшого шкільного віку або утримує дітей-інвалідів або членів сім`ї похилого віку;

2) керівника або заступника керівника органу місцевого самоврядування;

3) особу, яка через свої релігійні переконання вважає для себе неможливою участь у здійсненні правосуддя;

4) іншу особу, якщо голова суду визнає поважними причини, на які вона посилається.

3. Особу, зазначену в частині другій цієї статті, увільняють від виконання обов`язків присяжного за її заявою, поданою до початку виконання цих обов`язків.

4. Увільнення від виконання обов`язків присяжного внаслідок відводу (самовідводу) у конкретній справі здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом або за поданням головуючого судді.

Згідно Положення розділу 2.5. визначення присяжних пункту 2.5.9. на заміну присяжного, який вибув з розгляду цивільної справи, здійснюється додатковий автоматизований добір присяжного за загальними правилами автоматизованого визначення присяжних для розгляду цивільної у порядку окремого провадження.

Наказом Голови суду Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2025 року № 56-З відповідно до ст. 24, п. 4 ч.2 ст. 66, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402- VIII, присяжного Зубенка М.В. з 08 вересня 2025 року увільнено у зв`язку з сімейними обставинами.

Крім цього підтвердженням того, що присяжного було увільнено від виконання обов`язків є рішення Центрально-Міської районної у місті ради від 10 жовтня 2025 року № 345.

Згідно розпорядженням керівника апарату суду Дубового С.А. від 16 грудня 2025 року цивільну справу було передано до канцелярії суду, для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу присяжного відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки Зубенко М.В. був увільнений від виконання повноважень присяжного відповідно до наказу № 56-З від 08 вересня 2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого визначення присяжних від 16 грудня 2025 року визначено присяжну Черниш Н.Ю., замість увільненого від виконання повноважень присяжного Зубенка М.В.

Таким чином жодним нормативно правовим актом, не передбачено необхідності постановлення ухвали про визначення нового присяжного замість увільненого ОСОБА_5 , оскільки з вищезазначених положень вбачається, що для заміни присяжного, який вибув з розгляду цивільної справи, здійснюється додатковий автоматизований добір присяжного за загальними правилами автоматизованого визначення присяжних, що і було виконано керівником апарату суду.

Щодо посилання неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 на те, що у матеріалах справи відсутні посвідчення та підтвердження повноважень присяжного.

Суд звертає увагу заявника та її законного представника на те, що наявність посвідчення у присяжних жодним нормативно правовим актом не передбачена.

Додатково суд роз`яснює, що заявлення учасниками справи вимог щодо перевірки посвідчення в судовому засіданні мають ознаки зловживання процесуальними правами та є одним із типових прикладів підриву авторитету правосуддя.

Про це вказано у щорічній доповіді Вищої ради правосуддя за 2019 рік про стан забезпечення незалежності суддів в Україні. Документ оприлюднено на офіційному веб-сайті ВРП.

Вища рада повторно у доповіді за 2019 рік звернула увагу на цю проблему, оскільки до Вищої ради правосуддя продовжують надходити повідомлення суддів про такі заяви учасників судових справ з вимогами до суддів підтвердити свої повноваження, пред`явивши службові посвідчення.

Подібні дії призводять до порушення порядку в судових засіданнях, зривів судових засідань. Вища рада правосуддя наголосила у доповіді на неприпустимості таких дій та необхідності забезпечення належного реагування на них працівників Національної поліції.

Обґрунтовуючи свою правову позицію Вища рада правосуддя зауважила, що у частині другій статті 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що суддя здійснює правосуддя в мантії та з нагрудним знаком.

Частиною першою статті 51 цього Закону передбачено, що судді, голови судів та їх заступники, судді у відставці мають посвідчення, зразки яких затверджуються Радою суддів України.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок виготовлення, обліку, видачі, заміни та знищення посвідчень суддів, суддів, яких призначено на адміністративні посади, суддів у відставці та присяжних, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25 квітня 2014 року № 23 (з наступними змінами), посвідчення є офіційним документом, який засвідчує займану посаду особи, якій його видано, та підтверджує повноваження власника посвідчення, встановлені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, посвідченням судді за необхідності підтверджуються повноваження його власника в ситуаціях, не пов`язаних зі здійсненням правосуддя, коли суддя не перебуває в мантії та з нагрудним знаком.

Повноваження судді в судовому засіданні з розгляду справи підтверджуються мантією та нагрудним знаком. При цьому наявність або відсутність у судді посвідчення під час розгляду судової справи жодним чином не впливає на обсяг його повноважень щодо здійснення правосуддя у певному суді, що надані у порядку, встановленому законом.

«Поведінка осіб, які під час судового засідання вимагають від головуючого у справі, який здійснює правосуддя в мантії та з нагрудним знаком, пред`явлення посвідчення судді, не узгоджується з положеннями частини шостої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язку фізичних і юридичних осіб поважати незалежність судді і не посягати на неї та є неприпустимою», - зазначено у доповіді.

Крім того, у Щорічній доповіді ВРП відзначено, що процесуальне законодавство не передбачає можливості заявлення учасниками справи вимог щодо перевірки посвідчення головуючого в судовому засіданні. Зазначені дії можуть мати ознаки зловживання процесуальними правами, порушення порядку в судовому засіданні та неповаги до суду.

Подібна позиція, зокрема була озвучена у рішенні ВРП за результатом розгляду повідомлення суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, що надійшло до Вищої ради правосуддя 13 квітня 2017 року.

Слід зазначити, що повноваження присяжного Черниш Н.Ю. підтверджується рішенням Центрально-Міської районної у місті ради від 22.12.2023 № 230. Повноваження присяжного ОСОБА_6 підтверджується рішенням Центрально-Міської районної у місті ради від 12.12.2024 № 301.

Щодо посилання неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 на те, що було призначено судове засідання з розгляду питання про виправлення описки після закінчення розгляду справи та після подання апеляційної скарги, що суперечить вимогам законодавства суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено вище питання про виправлення описки або помилок у справі передається на розгляд раніше визначеному судді. Таким чином закінчення розгляду справи, а також подання заявником та її представником апеляційної скарги на рішення або ухвалу судді не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки.

Таким чином проходжу до висновку, що заперечення, по своїй суті, є наслідком незгоди учасників з процесуальними діями та рішеннями суду, у зв`язку з чим вказані заперечення на дії судді необхідно залишити без задоволення з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Разом з тим вимогами ст 214ЦПК України не передбачено зупинення провадження у справі до розгляду заперечень на дії судді.

Приймаючи до уваги викладене, заперечення заявника та її представника на дії судді є безпідставними та необґрунтованими, а тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 258, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заперечення неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 на дії судді під час розгляду питання про виправлення описки в повному тексті ухвали суду від 28 серпня 2025 року у цивільній справу за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім- відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 19 грудня 2025 року.

Суддя О.В. ЦИМБАЛІСТЕНКО

Присяжні Н.Ю. ЧЕРНИШ

Т.О. НАУГОЛЬНОВА