Справа № 404/2627/25
Номер провадження 2/404/887/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Кропивницької міської ради, яким просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, після набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Писаковською О.І. відмовлено ОСОБА_1 в реалізації спадкових прав з посиланням на те, що ним пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини.

Позивач вказує, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки протягом 6-ти місячного строку встановленого законом для прийняття спадщини він хворів, в тому числі мав захворювання, що пов`язанні з опорно-руховим апаратом, що унеможливило подати в строк заяву про прийняття спадщини.

Отримавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач позбавлений можливості отримати правоустановчий документ на спадкове майно, що має наслідком порушення його спадкових майнових прав, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л. від 21.03.2025 року позовну заяву залишено без руху.

У зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» найменування Кіровського районного суду міста Кіровограда змінено на Фортечний районний суд міста Кропивницького.

Розпорядженням керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького від 07.05.2025 року № 257 відповідно до п. 2.3.43 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06.05.2025 року

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 07.05.2025 року, вказана цивільна справа розподілена судді Мохонько В.В.

Ухвалою судді Фортечний районний суд міста Кропивницького від 13.05.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

27 травня 2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

Представником позивача 03.06.2025 року подано відповідь на відзив.

18.09.2025 року ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 14.11.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, через канцелярію суду представник позивача подала заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представники відповідача та співвідповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Від представника співвідповідача надійшла заява, згідно якої не заперечують проти задоволення вимог позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України.

Позивач змінив прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_1 від 23.02.2017 року.

Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 виданого 13.07.2023 року Фортечним відділом ДРАЦС у місті Кропивницькому ПМРУ МЮ (м. Одеси), актовий запис № 265.

На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 22.11.2006 року, на праві спільної часткової власності належала йому та позивачу.

Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Писаковської О.І. щодо роз`яснення порядку прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 , померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2025 року № 32/02-31 приватний нотаріус відмовила ОСОБА_1 в реалізації спадкових прав з посиланням на те, що ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Згідно з Витягом зі спадкового реєстру № 83228750 інформація про заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_2 відсутня.

Спір виник з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_2 , тобто приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст.12 ЦК України). При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав цих вимог суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (відповідно до ч. 2, 3 та 6 статті 13 ЦК України).

Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України батьки спадкодавця входять до першої черги спадкоємців.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (правові висновки у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, від 24.06.2020 року у справі № 759/10380/16-ц, від 28.03.2022 року у справі № 750/2158/21, від 20.07.2022 року у справі № 489/5656/20, які відповідають абзацу шостому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У постановах від 11.07.2018 року у справі №381/4482/16-ц (провадження №61-12844св18) та від 11.11.2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, наприклад: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи (постанову Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі № 548/2415/21)

У постанові Верховного Суду від 22.01.2025 року у справі № 721/375/23 зроблено висновок, який полягає у тому, що період лікування та проходження обстеження позивача співпадає із закінченням шестимісячного строку для прийняття спадщини, і хвороби позивача створили йому перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, так як вся його увага була спрямована на лікування. Тому, він з поважних причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини. Такі обставини в їх сукупності свідчать про наявність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. У той же час, необізнаність позивачів про законні підстави виникнення відповідного права та, як наслідок, початку строку його реалізації, передбаченого законом, за своєю суттю є умовою, яка взагалі виключає можливість реалізації цього права.

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування «вірогідність доказів», на відмінну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що згідно висновку МСЕК Серія 12ААА № 167571 позивач з 01.12.2015 року визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи, йому протипоказані значні фізичні навантаження, робота в несприятливих кліматичних умовах та з тривалою ходою.

В силу загострення хронічних захворювань позивача, в тому числі хвороб, що пов`язанні з опорно руховим апаратом, період його лікування співпадає з періодом шестимісячного строку для прийняття спадщини, і хвороби позивача створили йому перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, так як вся його увага була спрямована на лікування.

Тому, ОСОБА_1 з поважних причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, не зміг скористатися своїм правом своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи вказані обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач з об`єктивних причин пропустив строк, визначений законом для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними та задовольнити позовні вимоги, встановивши додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: Кропивницька міська рада, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, ;

третя особа: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, .

Повне судове рішення складено 16.12.2025 року

Суддя

Фортечного районного суду

міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО