Провадження № 2/750/3089/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Маринченко О.А.,
секретар судового засідання Шилова Ж.О.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника служби у справах дітей Матвієнко Г.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Служба у справах дітей Ічнянської міської ради,
19 серпня 2025 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обгрунтовано позов, зокрема, тим, що з 2017 року до 2020 року позивач та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року стягнуто аліменти з відповідача на неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку платника аліментів щомісячно. Однак, відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Позивач самостійно забезпечує дитину всім необхідним, дбає про її розвиток та здоров`я. З моменту припинення відносин між сторонами відповідач не цікавиться своїм сином, не займається його вихованням, матеріально не забезпечує, взагалі не спілкується. Місце проживання відповідача невідоме. Фактично відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов?язків, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє ніякої заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний стан його розвитку, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов?язками. Син сторін має проблеми із здоров?ям та потребує комплексного обстеження для встановлення статусу дитини з інвалідністю. Однак, відповідне медичне обстеження та направлення документів до експертної команди без письмової згоди відповідача є неможливим. Враховуючи те, що до повноліття інтереси дитини представляють обоє батьків, на даний час позивач без згоди відповідача самостійно не може представляти інтереси свого сина у медичній сфері. Через відсутність згоди відповідача на медичне обстеження, права дитини порушені. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; задоволено клопотання позивача та витребувано із Служби у справах дітей Ічнянської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку.
Представник Служби у справах дітей Ічнянської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Заслухавши доводи позивача, її представника, представника Служби у справах дітей, допитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та позивача в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).
Судовим наказом Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою реєстрації позивача (а.с. 7 на звороті).
Відповідно до копії акту по факту проживання ОСОБА_4 № 02-05/10/13 від 15 серпня 2025 року, складеного старостою Рожнівського старостинського округу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає разом з матір?ю ОСОБА_1 , бабою ОСОБА_7 , дідом ОСОБА_8 , сестрою ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько малолітньої дитини ОСОБА_3 зі слів сусідів на момент обстеження домогосподарства не проживає за вказаною адресою (а.с. 8).
Рішенням Виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 16 жовтня 2025 року № 338 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 57).

Зокрема, відповідно до вказаного висновку за результатами проведеної роботи було з?ясовано, що батько дитини ОСОБА_3 тривалий час не проживає з ним, не цікавиться навчанням дитини, не створює умови для отримання освіти дитиною, що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов?язків. На комісії була присутня мати ОСОБА_1 , яка повідомила, що батько із дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає. ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов?язків, ніяким чином не піклується про сина, не проявляє ніякої заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний стан її розвитку, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Батько своїх батьківських обов?язків, зокрема, обов?язку виховувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує взагалі та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач суду показала, що відповідач з 2020 року взагалі не спілкується з сином і не цікавиться ним. Позивач багато разів намагалася зв`язатися з відповідачем і просила, щоб той допоміг у вихованні сина, бо дитина має проблеми зі здоров`ям, однак це результату не дало. У подальшому відповідач заблокував номер телефона позивача, видалив її контакти в соціальних мережах, після чого спілкування позивача з відповідачем припинилося взагалі.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами позивача, суду показали, що відповідача вже тривалий час не бачили, він не допомагає позивачу у вихованні сина. Позивач сама виховує сина.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частини другої статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (стаття 155 Сімейного кодексу України).

Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення наведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як з`ясовано в судовому засіданні, відповідач тривалий час вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

За встановлених обставин, враховуючи викладене та те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно дитини.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 968 грн. 86 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Служба у справах дітей Ічнянської міської ради, місцезнаходження: пл. Т. Шевченка, 1, м. Ічня, Прилуцький р-н, Чернігівська обл.; ідентифікаційний код 04061748.

Повний текст рішення складено 19.12.2025.

Суддя