Справа № 144/1761/25
Провадження № 2/144/708/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

18 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселівка Теплицького району Вінницької області ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веселівка Теплицького району Вінницької області помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла своєчасно. За життя батько належним чином не оформив своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на вказане майно, спір за спадщину відсутній. У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до нотаріуса. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не представлено правовстановлюючих документів на спадкове майно, та в разі відсутності вказаних документів позивачеві було рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач представник Теплицької селищної ради, у заяві зазначив, що щодо задоволення позовних вимог не зеперечує, просить розглянути справу за їх відсутності.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 18.06.1998 року укладено шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_6 » (а.с. 9).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.04.2014 року, актовий запис № 06 (а.с. 10).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 вступила в спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0029 (а.с. 12).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №8 за 1991-1995 роки, виданої виконавчим комітетом Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 265 від 11.11.2025 року, що станом на 15.04.1991 року, будинок по АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи колгоспників, голова домогосподарства ОСОБА_4 , чоловік ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 (а.с. 11).

.

Оформити право власності на житловий будинок позивач не має можливості, так як правовстановлюючі документи на будинок відсутні, шо підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із врахуванням викладеного батько позивача ОСОБА_2 (спадкодавець) станом на 15 квітня 1991 року мав право на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».)

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Згідно з технічним паспортом № 195 від 18.12.2024 року відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_4 , спадкове майно, складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 13-18).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ч. 1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, після смерті батька ОСОБА_2 має законне право на визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 34 с-ще Теплик Гайсинського району Вінницької бласті, .

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2025 року.

Суддя