УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 766/2581/20

провадження № 61-15099ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_4 , на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року (повний текст судового рішення складено 13 листопада 2025 року) у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» в якому просив, з урахуванням заяви про виправлення технічної описки, стягнути на його користь: з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 100 000,00 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2,5і, реєстраційний номер НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 17 лютого 2017 року; з ОСОБА_5 298 215,80 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2,5і, реєстраційний номер НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталося 17 лютого 2017 року, 150 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2 980,86 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем витрат на проведення автотоварознавчих та автотехнічного експертних досліджень.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_3 100 000, 00 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді 17 лютого 2017 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 298 215,80 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді 17 лютого 2017 року; 20 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; 2 980,00 грн у рахунок відшкодування витрат на проведення автотоварознавчих досліджень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок фізичного знищення транспортного засобу SUBARU FORESTER 2.5i. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 у дорожньо-транспортній пригоді 17 лютого 2017 року змінено зменшивши суму стягнення з 298 215,80 грн до 99 107,90 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_5 01 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року. ОСОБА_5 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволення позовних вимог відмовити.

ОСОБА_3 04 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника ОСОБА_4 , на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року. ОСОБА_3 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про стягнення з витрат на професійну правничу допомогу та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у стягненні на користь ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 548 215,80 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_5 у касаційній скарзі вказує, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки використання оціночних чинників, як-то: «винятковість значення справи для скаржника», «суспільний інтерес», «значення для формування єдиної правозастосовчої практики», тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи зі статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду». Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми. Проте посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційні скарги подані0 на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року та касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником ОСОБА_4 , на постанову Херсонського апеляційного суду від 05 листопада 2025 року (повний текст судового рішення складено 13 листопада 2025 року) у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат