Номер провадження: 22-ц/813/3083/25
Номер провадження: 22-ц/813/3084/25
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Чеботар А.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» - адвоката Жук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сокалюк Всеволод Петрович, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року, та на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року, повний текст якого складено 12 листопада 2024 року, ухвалених під головуванням судді Бобуйка І.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання незаконним та скасування рішення комісії, та стягнення витрат на правову допомогу,

встановив:

02.04.2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просили суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства (далі АТ) «ДТЕК Одеські Електромережі», оформлене протоколом №584 від 01.12.2022 року засідання комісії по розгляду акта про порушення №8015303 від 15.11.2022 року, щодо нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що згідно позовної заяви АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» здійснює розподіл електричної енергії за адресою: 65016, м. Одеса, вул. Окружна, буд. 10, за якою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , та в якому зареєстровані та постійно проживають позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є побутовими споживачами, оскільки використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб та здійснюють розрахунки за спожиту електричну енергію.

15.11.2022 року співробітниками ДТЕК проводилась перевірка у житловому будинку за вказано адресою. Співробітники ДТЕК повідомили позивачу ОСОБА_2 , що потреба потрапити в середину будинку полягає у необхідності перепломбувати лічильник. Натомість, як стверджують позивачі, після візуального огляду лічильника, співробітники ДТЕК звернулися до ОСОБА_2 за наданням абсолютно повного доступу до усіх приміщень будинку, до всієї прибудинкової території та приміщення гаражу.

Позивачі стверджували, що співробітники ДТЕК, скориставшись відкритістю ОСОБА_2 , в результаті власних електротехнічних експериментів з електропроводкою та електроустановками позивачів, власноруч виконали схему самовільного підключення, яку вказали в описовій частині та графічній схемі Акту про порушення №8015303 від 15.11.2022 року.

Згодом, 01.12.2022 року, члени комісії з розгляду актів про порушення ДТЕК, ухвалили рішення, оформлене протоколом засідання комісії №584 від 1 грудня 2022 року, про визначення обсягу та нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

На думку позивачів, представники відповідача під час складання акту про порушення №8015303 від 15.11.2022 року та ухвалення рішення, що оформлене протоколом засідання комісії №584 від 1 грудня 2022 року по розгляду акту №8015030 від 15.11.2022 року, про визначення обсягу та нарахування вартості необлікованої електричної енергії допустили ряд помилок, а саме: не повідомили ОСОБА_2 про його право внести зауваження до Акту про порушення №8015303 від 15.11.2022 року; не надали та не надіслали ОСОБА_2 другий примірник Акту про порушення №8015303 від 15.11.2022 року; не направили повідомлення про засідання комісії з розгляду Акту про порушення №8015303 від 15.11.2022 року - 1 грудня 2022 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_2 , прийняли рішення комісії, оформлене протоколом №584 від 1 грудня 2022 року про визначення вартості та нарахування обсягу необлікованої електричної енергії без факту виявлення місця підключення до мереж оператора системи розподілу; здійснили визначення обсягу та нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі некоректних вихідних даних

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилались на правовий висновок, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, та які зазначили, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання, в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

З огляду на вищевикладене, позивачі були вимушені звернутись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», оформлене протоколом №584 від 01.12.2022 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення №8015303 від 15.11.2022 р., щодо нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (т.1, а.с.25).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено (т.1, а.с.137-141).

Крім того, додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2024 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800,00 грн.

Також стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800,00 грн. (т.1, а.с.182-183).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сокалюк В.П., ставлять питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року, та додаткового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_1 судові витрати у справі і судовий збір (т.1, а.с.190-224).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення проти них, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги на основне судове рішення і задоволення апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог АТ ««ДТЕК Одеські електромережі», суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не довели суду своїх позовних вимог та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» з 01.01.2019 р. є оператором системи розподілу на території Одеської області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (дадлі НКРЕКП) від 06.11.2018 р. № 1345.

Відносини між споживачами електричної енергії та учасниками ринку (в тому числі й Оператором системи розподілу) врегульовані, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 приєднався до умов публічного договору про розподіл електричної енергії, з урахуванням ст. 633, 634, 641 ЦК України, з огляду на що за адресою: АДРЕСА_1 був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок, у тому числі генеруючих установок, установок зберігання енергії та їх налаштувань, та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії а також для виконання відключення та обмеження споживання

За змістом п.5.1.1 ПРРЕЕ відповідач - АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» має право проводити технічну перевірку засобу комерційного обліку та з урахуванням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 ПРРЕЕ.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2022 року позивач ОСОБА_2 не допустив працівників АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» до електролічильника, про що було складено Акт про недопуск №0000888 від 09.11.2022 року, який ОСОБА_2 відмовився підписати або вказати підстави недопуску до електролічильника (т.1, а.с.65).

В подальшому, а саме: 15.11.2022 року уповноваженими представниками АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» було проведено перевірку на об`єкті ОСОБА_2 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , куди для перевірки зазначеного об`єкту уповноважених представників АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» допустив позивач і споживач ОСОБА_2 та який був залучений до проведення перевірки.

За наслідками проведеної перевірки було виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії., про що був складений відповідний Акт, зі змісту якого вбачається, що споживачем позивачем ОСОБА_2 було порушено п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок до мережі АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТОМЕРЕЖІ» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем АВВГ 6 мм від ввідного кабелю на після облікову групу вимикачів через автоматичний вимикач 50А, приховано, так як при контрольному огляді порушення ПРРЕЕ виявити було неможливо.

Більше того, зазначене порушення було продемонстровано споживачу позивачу ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, з порушенням цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється Акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

З матеріалів справи вбачається, що для усунення вищевказаного порушення, представниками Оператора системи розподілу (далі ОСР) були вжиті заходи щодо демонтажу дооблікового кабелю та автоматичного вимикачу, який було вилучено та опломбовано в сейф -пакет № 0226522. Крім того, на схемі електроживлення споживача, що є невід`ємним додатком до Акту графічно зображено точку самовільного підключення та зазначено місце, де було виконано самовільне підключення (т.1, а.с.60).

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що Акт є єдиним достатнім, належним та допустимим доказом наявності у позивача порушень. Законодавець не надає ОСР інших засобів довести факт порушення, окрім як шляхом складання Акту про порушення, який в даному випадку є належним і допустимим доказом вчинення правопорушення та достатньою правовою підставою для нарахування вартості необлікованої електричної енергії внаслідок самовільного підключення до електричної мережі.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що за змістом п. 8.2.6 ПРРЕЕ споживач має бути повідомлений оператором системи розподілу про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Однак, як було зазначено вище, позивач ОСОБА_2 відмовився від підпису в Акті про порушення, тому його було запрошено на комісію по розгляду Акту про порушення № 8015303 від 15.11.2022 р. на 01.12.2022 р., що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням, вих. №625 від 16.11.2022 р.

Однак, у зазначений день та час позивач ОСОБА_2 не з`явився, у зв`язку з чим 01.12.2022 року було проведено засідання комісії по розгляду акту № 8015303 від 15.11.2022 року, без присутності споживача позивача по даній справі ОСОБА_2

За наслідками розгляду, відповідачем було прийнято рішення про те, що на підставі Акту та у відповідності до ПРРЕЕ, позивачу було нараховано обсяг електричної енергії не облікованої внаслідок порушення цих правил, за період одного року, тобто за 365 днів: з 15.11.2021 р. по 15.11.2022 р., в розмірі 105 528,61 грн. - по тарифам, які діяли протягом періоду порушення, що було оформлено протоколом №584 від 01.12.2022 року (т.1, а.с.65-звор.). Копію протоколу, розрахунку та рахунку було направлено відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням, вих. № 101/29/03-5691 від 15.12.2022 р.

Більше того, за письмовим зверненням споживача і позивача по даній справі ОСОБА_2 , вхідний №101/02-2036 від 27.01.2023 року, 02 березня 2023 р. відповідачем було повторно проведено засідання комісії з розгляду Акту про порушення ПРРЕЕ №312 № 8015303 від 15.11.2022 р. Засідання комісії відбувалось шляхом проведення відеоконференції «viber», було прийнято рішення, протокол № 584 від 01.12.2022 р. засідання комісії з розгляду актів було залишено без змін. Рішення засідання було оформлено протоколом № 23/6, та його копію було направлено ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням вих. № 101/29/03-3341 від 03.03.2023 р. (т.1, а.с.70).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування не облікованої електроенергії відповідачу ОСОБА_2 по Акту порушень обгрунтовано здійснювалось на підставі розділу 8.4 ПРРЕЕ.

Що стосується додаткового судового рішенняМалиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2024 року, яким було стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 800,00 грн. з кожного, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2024 року представник відповідача - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, та просив суд винести додаткове рішення про стягнення з позивачів на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 96 000, 00 грн. (т.1, а.с.146-150).

Вирішуючи дане питання, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд першої інстанції під час винесення судового рішення не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач при розгляді справи, і які складаються із витрат на правову допомогу.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення представництва інтересів відповідача у суді, зокрема у справі №947/11165/24 та надання інших видів правової допомоги, відповідач - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» уклав із Адвокатським об`єднанням (далі АО) «ПЕРШИЙ РАДНИК» договір про надання правової допомоги №2212-ПД/7074-00Е від 22.12.2023 року, з ціною договору у розмірі 500 000 грн. (т.1, а.с.75-78, 154-158).

Однак у справі приймала участь адвокат Жук В.О., яка діяла від імені АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на підставі наданої їй довіреності на представництво їх інтересів в судах (т.1, а.с.72, 160-161).

З витягу із наказу № 40-к від 11.10.2023 року вбачається, що адвокат Жук В.О. прийнята на посаду в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» з 12.10.2023 року за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу (т.1, а.с. 153).

З акту наданих послуг № 154-ОЕМ від 28.10.2024 року вбачається, що між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (клієнт) та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» (виконавець) погоджені витрати за проведення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_1 до АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» у розмірі 9 600 грн., при цьому учасником зазначено адвоката Жук В.О. (т.1, а.с. 151).

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що адвокат Жук В.О., яка прийнята на посаду в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» за сумісництвом, виконувала доручення з приводу виконання договірних відносин, які виникли з договору про надання правової допомоги, укладеним між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК».

З підстав викладеного, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, яку надавала адвокат Жук В.О. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не можуть бути стягнуті з позивачів Васильців на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги стосовно рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 року.

Що стосується додаткового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2024, то на думку колегії суддів, воно є незаконним, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням постанови про відмовуАТ «ДТЕК Одеські електромережі» про стягнення на їх користь витрат на професійну правничу допомогу з позивачів ОСОБА_3 у загальному розмірі 9600,00 грн.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року, оскільки доводи апеляційної скарги їх не спростовують, вищевказане судове рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Разом з тим, додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від07.11.2024 року є незаконним, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням постанови про відмову АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про стягнення на їх користь витрат на професійну правничу допомогу з позивачів у загальному розмірі 9600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сокалюк Всеволод Петрович, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сокалюк Всеволод Петрович, на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року задовольнити.

Скасувати додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року і в задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, через надмірне навантаження справ на одного суддю Одеського апеляційного суду, а також через відключення електроенергії в приміщенні Одеського апеляційного суду, повне судове рішення складено 19.12.2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева