Справа № 473/4672/25
РІШЕННЯ

іменем України

"17" грудня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ

у вересні 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, поданою в її інтересах адвокатом Літвіновим Сергієм Сергійовичем, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 0,2530 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (до зміни АДРЕСА_2 ) та призначена для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, а також земельна ділянка площею 0,0520 га, що призначена для ведення підсобного господарства за вказаною адресою.

Заявниця, як спадкоємиця за законом, належним чином прийняла спадщину та звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Франкевич І.М. з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавцю спадкового майна (в правовстановлюючих документах державних актах на право приватної власності на землю прізвище власника земельних ділянок зазначено як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 »).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про встановлення в судовому порядку факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність останньому спадкового майна, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена.

В судове засідання представник заявниці адвокат Літвінов С.С. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримав.

Представник заінтересованої особи Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 0,2530 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та призначена для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, а також земельна ділянка площею 0,0520 га, що призначена для ведення підсобного господарства за вказаною адресою.

Заявниця, як спадкоємиця за законом, належним чином прийняла спадщину та звернула до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Франкевич І.М. з приводу посвідчення своїх спадкових прав.

Проте нотаріус відмовила заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії з підстав відсутності доказів належності спадкодавцю спадкового майна (в правовстановлюючих документах державних актах на право приватної власності на землю прізвище власника земельних ділянок зазначено як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 »).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, довідкою, виданою відділом № 2 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 29-14-0.120-952/22-25 від 01 вересня 2025 року, довідкою, виданою Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області № 995/02.16 від 05 вересня 2025 року, наявністю у спадкодавиці (за життя) оригіналів правовстановлюючих документів, іншими доказами в сукупності (а.с.10-13,19,20).

Можливість встановлення факту належності правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена.

З матеріалів справи не вбачається спору про право.

Враховуючи встановлені судом обставини, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, правовстановлюючих документів:

- державного акта на право приватної власності на землю серії МК №3069, виданого 09 грудня 1994 року Бузькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Бузької сільської ради № 89 від 03 листопада 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320;

- державного акта на право приватної власності на землю серії МК №3070, виданого 09 грудня 1994 року Бузькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Бузької сільської ради № 89 від 03 листопада 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан