Справа № 727/8660/25
Провадження № 2/727/2198/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа-Гуцалюк В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача Шеремети І.С.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Шеремета Ігор Степанович до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Шеремета І.С. звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири до відповідачки ОСОБА_3 , посилаючись на те, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 , проживає відповідачка ОСОБА_4

29 травня 2025 року внаслідок аварії в системі централізованого опалення та холодного водопостачання, що сталася в квартирі АДРЕСА_3 , сталося залиття квартири АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві приватної власності.

Вказує, що 16.06.2025 року комісією КП «Містосервіс» в присутності відповідальних осіб було складено Акт № 05-05/205 про залиття. Внаслідок залиття були пошкоджені приміщення кухні, кімнати, коридору та санвузла: кімната - стеля та стіни (ознаки залиття) - 4,5 м2; кухня: стеля та стіни (ознаки залиття) - 6,2 м2; санвузол: стеля (ознаки залиття) - 1,2 м2; коридор: стеля та стіни (ознаки залиття) - 2,7 м2.

Причиною залиття є халатне ставлення до стану сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується актом №05-05/205 від 16 червня 2025 року та висновком експерта № 64 від 03 липня 2025 року.

Відповідно до висновку № 64 будівельно-технічної експертизи від 03 липня 2025 року, розмір матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , визначеної станом на час проведення експертизи, з урахуванням усереднених цін на будівельні матеріали, становить 61416,00 грн., з ПДВ.

Таким чином, позивач вважає, що спричинена йому майнова шкода полягає у відшкодуванні відповідачкою витрат на ремонтно-відновлювальні роботи квартири в сумі 61416,00 грн. у відповідності до вищевказаного висновку будівельно-технічної експертизи.

На основі викладеного, просить стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 61416,00 грн., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністюта просив їх задовольнити. Вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою вінпостійно не проживає, літом він живе в с. Веренчанка, Чернівецького району, Чернівецької області. Пояснив, що 29 травня 2025 року він був в місті і приїхав подивитись до квартири. Зайшовши в квартиру він побачив, що його затопили сусіди зверху. Після чого, він пішов в КП «Містосервіс» та зробив заявку про залиття квартири, акт забрав вже через два тижні. Того ж дня, 29.05.2025 року, приїхав сантехнік КП «Містосервіс» та вони піднялися поверхом вище, у квартиру АДРЕСА_2 , двері їмвідчинила квартирантка. Вони пішли у ванну та перекрили воду. На підлозі була вода. Він взяв мобільний телефон тієї жінки і дав представнику КП «Містосервіс». Вказав, що декілька років тому, його теж затоплювали зверху, але тоді було трохи води лише на кухні. Такого як зараз не було.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позові. Просив стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 61416,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14800 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на викладене у відзиві. Також додатково пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_3 , але фактично там живуть її родичі. Зауважила на тому, що не зрозуміло чи це залиття за один раз, чи залишки залиття були раніше. Вважає, що акт про залиття квартири від 16 червня 2025 року є неналежним і недопустимим доказом, оскільки він складений через 18 днів після затоплення. Квартиру самої відповідачки ніхто не оглядав. До відповідачки ніхто не телефонував та не запрошував її бути присутньою 16.06.2025 при складанні акту, що позбавило можливості подання доводів на його спростування. Підтвердила, той факт, що квартира відповідачки ОСОБА_3 знаходиться над квартирою позивача. Коли останній раз робився ремонт в галузі водопостачання в квартирі ОСОБА_3 їй не відомо.

Крім цього, згідно спрямованого до суду відзиву представник відповідачки вважає, що наданий позивачем акт від 16 червня 2025 року складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 № 76, оскільки в даному акті не відображено даних про саму подію - залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). В акті не зазначені особи, які допустили таке залиття, а також відсутні дані про причини відсутності зацікавлених осіб. В акті не конкретизовано чіткі пошкодження від залиття.Зазначене, на думку представника відповідачки, ставить під сумнів факт залиття квартири позивача 29 травня 2025 року.

Крім цього, вважає, що висновок №23 будівельно-технічної експертизи не слід брати до уваги, оскільки він являється тільки документом, в якому зазначено про перелік ремонтно - будівельних робіт, які слід провести позивачу як власнику квартири АДРЕСА_4 . При цьому, експертом не встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 , відбулося безпосередньо із квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності відповідачці ОСОБА_5 .

Вважає, що заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, є необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Крім цього, посилається на те, що вп.3 договору про надання правової допомоги від 26.06.2025 року йдеться про складання позовної заяви до Чернівецького окружного адміністративного суду про скасування Наказу. Однак, відповідно до позовної заяви справа стосується відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, а не скасування наказу, крім того справа слухається в Шевченківському районному суді м. Чернівці, а не в Чернівецькому окружному адміністративному суді.

При цьому, в наданому представником позивача акті приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.11.2025 року, зазначена інформація щодо виконаної роботи: складання позовної заяви 6 год., участь в судових засіданнях 4 год. Вважає, що для кваліфікованого юриста складання позовної заяви щодо даної справи, належить до незначної складності, яка не вимагає витрачення часу у 6 годин. Крім того, адвокатом Шереметою І.С. вказується, що ним витрачено часу у кількості 4 годин участі в судових засіданнях, однак зазначена останнім інформація не відповідає дійсності, так як у даній справі було проведено 3 судових засідання, а саме: 09.10.2025, 22.10.2025 та 27.11.2025 які не перевищували тривалість понад 1 годину.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомленою про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює сантехніком КП «Містосервіс». 29.05.2025 року до них надійшла заявка про залиття квартири АДРЕСА_1 . Повідомила йому про це технік Анжела. Приїхавши на виклик, він відразу пішов перекрив воду. У позивача ОСОБА_1 вся вода текла по стінах, а стелі в коридорі та кухні були повністю мокрі. Сусідів зверху (винуватців) не було, двері спочатку ніхто не відчиняв. Він, як сантехнік, визначив, що це залив з квартири зверху. В подальшому під час складання акту була встановлена причина - це халатне ставлення до стану сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 . Він бачив особисто, що вода поступала зверху (поверхом) в квартиру позивача. Ствердив, що акт КП «Містосервіс» про залиття №05-05/205 №211 від 16 червня 2025 року,він підписував, там все відповідає фактичним обставинам. За збігом часу, всіх деталей вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона технік з організації експертизи та ремонту житлового фонду КП «Містосервіс». На цій посаді вона працює 4 роки. До цього працювала в ЖЕКУ. До них 29.05.2025 року, на робочий телефон зателефонував мешканець квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , та повідомив, що його квартиру залили сусіди. Вказала, що вони загалом часто складають акти про залиття, а тому мають відповідний досвід з цього приводу. Обстеження квартири ОСОБА_1 вони робили 29.05.2025 року, але сам акт КП «Містосервіс» про залиття №05-05/205 №211 склали 16 червня 2025 року. Ствердила, що вона особисто телефонувала власниці квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 з приводу затоплення квартири нижче, на що власниця сказала, що там проживають квартиранти. Так, ОСОБА_8 сказала їй по телефону, що там живуть квартиранти і їй відомо зі слів квартирантів, що в квартирі зірвався шланг. Після цього вона повідомила ОСОБА_9 , що вони мають зайти в її квартиру та оглянути. І підписати акт.Потім вже ніхто на дзвінки не відповідав. А також свідок ствердила, що з нею ходив сантехніх і позивач був. Вона зайшла в квартиру позивача, де все повністю було залито. Всі стіни і стеля повністю були мокрі. Кухня повністю залита; санвузол тільки стеля. Свідок пояснила, що вона шукала квартирантів, що проживали в квартирі АДРЕСА_2 , ходила до них 3 рази, і зранку, і ввечері, і в обід, однак останні двері вже не відчиняли. Ствердила, що акт КП «Містосервіс» про залиття №05-05/205 №211 від 16 червня 2025 року відповідає дійсності.

Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала складений нею висновок №64 будівельно-технічної експертизи від 03 липня 2025 року. Ствердила, що вона особисто оглядала квартиру АДРЕСА_1 , власником якої єОСОБА_1 .Вказала, що затоплення відбулось внаслідок насичення вологи у зв`язку з затопленням квартири зверху. Зазначила, що в акті про залиття-пошкодження згруповано описано залив, а у її висновку більш детально здійснено опис, хоча по суті вони не відрізняються. Вказала, що інколи буває, що п`ятна внаслідок заливу проявляються пізніше, але при огляді квартири позивача плями від заливу були свіжі, в квартирі стояв сильний запах сирості, більше всього на кухні. Якщо б це були плями припустимо, місячної давності, може десь вона б і помилилась, але плями були свіжі. Підтримала вищевказаний висновок експертизи.

Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.04.1999 року (а.с.42) придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.42).

Згідно довідки виданої КП «Бюро технічної інвентаризації Чернівецької міської ради» №1141 від 25.06.2025 року, реєстрація вказаної квартири проведена Чернівецьким комунальним обласним БТІ 20.04.1999 року за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.04.1999 року в книзі №100 стор. 242, за реєстровим №6809 (а.с.35).

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №434329040, від 07.07.2025 р. право власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 (а.с.45).

Відповідно до Акту КП «Містосервіс» про залиття №05-05/205 №211 від 16 червня 2025 року (а.с.43), комісія в складі: техніка з організації експлуатації та ремонту житлового фонду ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 в присутності громадянина ОСОБА_1 склали цей акт про те, що 29.05.2025 року в будинку АДРЕСА_5 , трапилось залиття, аварія на системі центрального опалення, на мережах каналізації та холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 , внаслідок чого пошкоджено наступні конструктивні елементи квартири АДРЕСА_4 , а саме: кімната: стеля та стіни (ознаки залиття) 4,5м2; кухня: стеля та стіни (ознаки залиття) - 6,2 м2; санвузол: стеля та стіни (ознаки залиття) 1,2 м2; коридор: стеля та стіни (ознаки залиття) 2,7 м2. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ХВП, є халатне відношення до сантехнічного обладнання квартири АДРЕСА_3 . Акт складено візуальним оглядом на предмет засвідчення факту. З актом ознайомлені мешканці квартир: АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_3 (квартиранти) відмова від підпису.

У відповідності до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Судом встановлено, що відповідачка, як власник квартири, де сталася аварія, не вчинила дій щодо допуску у своє житло представників КП «Містосервіс», для належного огляду та усунення неполадок.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власники квартир, а також наймачі, орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов`язані дбати про стан санітарно-технічних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинків, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України.

Згідно висновоку №64 будівельно-технічної експертизи, що складений 03 липня 2025 року судовим експертом Ощипко О.О. за заявою ОСОБА_1 про проведення будівельно-технічної експертизи (а.с.9-26), вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , для усунення наслідків їх залиття, визначена станом на час проведення експертизи, з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали (матеріали, вироби і комплекти), із застосуванням комп`ютерного програмного забезпечення програмного комплексу ІВК (1.920.1714) (див. додатки арк. 19-21), що відповідає Кошторисним нормам України, та становить - 63982,45 грн., в тому числі: ПВ 10663,74 грн.; вартість використаних матеріалів, виробів та конструкцій 14256,90 грн.; вартість будівельних робіт 39061,81 грн.

До вказаного Висновку долучено зведений кошторисний розрахунок з визначенням вартості ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести в квартирі АДРЕСА_1 , для усунення пошкоджень, що виникли в результаті залиття. Відповідно вказаного розрахунку, загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 63982,45 (а.с.27).

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні дослідження; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертного дослідження; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

При цьому, судом не встановлено обставин недотримання вимог закону судовим експертом Ощипко О.О. при складанні висновку будівельно-технічної експертизи №64 від 03 липня 2025 року або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що експертом не встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 , відбулося безпосередньо із квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності відповідачці ОСОБА_11 , та в даному випадку експерт встановлював вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести для усунення наслідків залиття квартири позивача.

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» судові експерти мають право проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.83ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України.

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає наданий позивачем висновок судового експерта належним, допустимим і достатнім письмовим доказом у розумінні ст.76 ЦПК України, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

А також, за наведених вище обставин, суд вважає, доведеним причинно-наслідковий зв`язок між завданими позивачу збитками і діями (бездіяльністю) відповідачки.

Що стосується посилань представника відповідачки з приводу акту про залиття квартири від 16 червня 2025 року, який на її думку, є неналежним і недопустимим доказом, оскільки він складений через 18 днів після затоплення, то зазначений акт про залиття складений комісією КП «Містосервіс», тобто уповноваженою на це установою, та підтверджує факт пошкодження приміщень у квартирі позивача і вказує на джерело залиття квартиру відповідачки. Разом з тим, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка була в складі комісії при складанні акту, ствердила, що обстеження квартири позивача було зроблено 29.05.2025 року, де комісією було встановлено та відображено в акті, що причиною залиття є халатне відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_3 ., однак акт вони фактично склали 16.06.2025 року, оскільки намагалися зустрітися з мешканцями цієї квартири для підписання акту.

Таким чином, факт складання акту 16.06.2025 року не спростовує його правильності та не є підставою для визнання його неналежним доказом.

Щодо посилань представника відповідачки на те, що відповідачку ніхто не запрошував бути присутньою 16.06.2025 року при складанні акту, то як ствердила свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, вона особисто телефонувала власниці квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 з приводу затоплення квартири нижче, на що остання відповіла, що там живуть квартиранти і їй відомо зі слів квартирантів, що в її квартирі зірвався шланг.

Стосовно ж посилань представника відповідачки про те, що у вартість відновлювального ремонту могли увійти пошкодження від заливу, які мали місце раніше, то відповідні твердження були спростовані в судовому засіданні поясненнями експерта ОСОБА_10 .

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В даному випадку відповідачкою чи її представником не доведено таких обставин.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З огляду викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачку, як власника квартири, покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Аналогічний висновок зроблено КЦС Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи №757/31418/15-ц.

Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 травня 2025 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу. Залиття відбулось внаслідок халатного відношення до сантехнічного обладнання в кв. АДРЕСА_3 , власником якої є відповідачка ОСОБА_3 (а.с.9-26; 43).

При цьому, відповідачкою не спростовано факт вини у залитті квартири позивача, а також відповідачка та її представник не звернулись до суду з клопотанням про призначення іншої експертизи, стосовно суми завданих залиттям квартири збитків, а отже відповідачка на підставі ст.ст.22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, має відшкодувати позивачу завдану матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню шкода спричинена залиттям квартири в сумі 61416,00 грн.

Що стосується заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Позивачем була заявлена вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат на правову допомогу в сумі 14800,00 грн.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, під час розгляду цивільної справи №753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 26 червня 2025 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Шереметою І.С., було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.49).

Відповідно до акту приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.11.2025 року вбачається, що послуги адвокатом Шереметою І.С. надавались саме по даній справі та адвокат Шеремета І.С. надав позивачу наступні послуги: проведена усна консультація з приводу зібрання доказів (кількість витрачених годин 1.0 год. вартість - 1000 грн.); складання позовної заяви (кількість витрачених годин 6.0 год., ціна за одну годину 1500,00 грн., вартість - 9000 грн.); участь в судових засіданнях (кількість витрачених годин 4.0 год., ціна за одну годину 1200,00 грн., вартість - 4800,00 грн.). Всього витрачено 11.00 год. та виконано робіт на суму 14800,00 грн. (а.с.109).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №6/25 від 10.07.2025 року (а.с.54) та квитанції до прибуткового касового ордеру №6/25 від 27.11.2025 року адвокат Шеремета І.С. прийняв від ОСОБА_1 на виконання вимог договору про надання професійної правничої допомоги грошові кошти на загальну суму 14800,00 грн. (а.с.110).

При визначенні суми відшкодування у даній справі, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Проаналізувавши вищевказані докази понесених витрат у розмірі 14800,00 гривень, суд вважає їх обсяг не співмірним зі складністю справи та затраченим адвокатом часом для підготовки до справи, а також таким, що не відповідає критерію розумності таких витрат, а тому суд вважає необхідним не розподіляти усю суму витрат на правничу допомогу на відповідача, зменшивши зазначені витрати на правову допомогу до 7580,00 грн., виходячи з наступного.

Так, Верховний Суд зазначає, що суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

До аналогічних висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Так, як вбачається з матеріалів справи,адвокат Шеремета І.С. приймав участь в судових засіданнях по даній справі: 09.10.2025 року з 10:46 год. по 11:02 год., що дорівнює 16 хв. (а.с.95); 22.10.2025 року з 14:19 год. по 14:52 год., що дорівнює 33 хв. (а.с.99); 27.11.2025 року з 14:22 год. по 14:52 год., що дорівнює 30 хв. (а.с.107).

Загальна кількість витрачених годин становить 79 хв., що становить 1 год. 19 хв.

Згідно акту приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.11.2025 року участь в судових засіданнях захисника за 60 хв. вартість витрачених годин становить 1200 грн.

Таким чином, враховуючи, що захисник Шеремета І.С. фактично приймав участь в судових засіданнях де загальна кількість витрачених годин становить 79 хв., то суд вважає, що підлягають стягненню з відповідачки витрати в цій частині в сумі 1580,00 грн. ( 1 година =60 хв. =1200,00 грн.; 19 хв.=19 х 20 =380 грн. (1 хв. = 1200/60 = 20 грн.)

Разом з тим, враховуючи вищевикладені обставини, а також невелику складність справи даної категорії та висловлену з цього приводу позицію представника відповідача, яка вважала дану суму завищеною, з урахуванням принципу розумності та пропорційності вищевказаних витрат на правничу допомогу позивача, дослідивши докази на підтвердження таких витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає, вищевказані витрати зазначені в акті приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.11.2025 року, зокрема зі складання позовної заяви (а.с.72) є завищеними та такими, що підлягають зменшенню, а саме з 9000,00 гривень до 5000,00 гривень.

За наведених обставин, судом не беруться до уваги посилання представника відповідачки щодо незаконності представлення інтересів позивача в даній справі адвокатом Шереметою І.С. При цьому, як вбачається із п. 1 зазначеного договору про надання правової допомоги, адвокат надає правову допомогу клієнту з приводу представництва та захисту його інтересів, поряд з іншим і у судах загальної юрисдикції. Крім цього, адвокат Шеремета І.С. безпосередньо представляв інтереси клієнта ОСОБА_1 в Шевченківському районному суді м. Чернівці та приймав участь в судових засіданнях в межах розгляду даної справи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

При цьому, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Проаналізувавши зазначене, а також враховуючи фактичні обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, а також надавши оцінку співмірності витрат виконаним роботам та наданим послугам, суд вважає, що відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі, який вказаний акті приймання виконаних робіт про надання правової допомоги від 27.11.2025 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7580,00 грн. (5000+1580+1000).

Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. на користь позивача.

Керуючись статями 15, 16, 22, 23, 1166, 1168, 1192 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280, 284, 288, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Шеремета Ігор Степанович до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 61416,00 (шістдесят одну тисячу чотириста шістнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 7580,00 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 18 грудня 2025 року.

СУДДЯ: