Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/921/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.12.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кривенко О.В., при секретарі судового засідання Маташнюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Доманівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 30 вересня 2019 року у розмірі 26616,59 грн, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 вересня 2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФП» та з якими Позичальник ознайомився) складають єдиний кредитний договір.

На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

15 травня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати АТ Таскомбанк суму фінансування, а АТ Таскомбанк зобов`язується відступити ТОВ ФК ЄАПБ права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 19.08.2025 року цивільну справу прийнято до розгляду судом, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що в дату підписання договору, а саме 30.09.2019 року знаходився дома, за кредитом не звертався, та вказав, що кредитному договорі підпис підроблений, не його.

На розгляд справи представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явилася, з поданням позову представником заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника, про ухвалення заочного рішення не заперечувала, інших клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30 вересня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

Заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», Кредитний договір № та паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4210768 підписано власноручним підписом відповідача.

Щодо посилання відповідача на те, що у кредитному договорі підпис підроблений, суд зазначає наступне.

Суд не має повноважень надавати оцінку, щодо того чи підроблений підпис у договорі чи ні, без відповідного висновку судово-почеркознавчої експертизи. З вказаним клопотанням відповідач до суду не звертався.

А тому підпис у кредитному договорі, паспорті кредиту та заяві анкеті свідчить про те, що договір був укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту-кредит; сума кредиту-29274,43 грн.; строк на який надається кредит-36 (п.1.2. Договору).

Згідно паспорту кредиту спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором, але незважаючи на умови договору відповідач не виконав свого обов`язку, не повертає наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому має непогашену заборгованість за кредитним договором у сумі 26616, 59 грн, з яких: 24128,00 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,29 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 2485, 30 грн - загальна заборгованість по комісії.

Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів щодо перерахування коштів відповідачу ОСОБА_1 за кредитним договором № від 30.09.2019 року, у розмірі 29247,43 гривень.

Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами перерахування відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 29247,43 гривень грн. згідно договору № від 30.09.2019 року від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ».

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23) міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором».

Суд зазначає, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, представником позивача не було долучено до матеріалів справи банківську виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за період, який включає період кредитування, не подано клопотання про витребування доказів до суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості від первісного

кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», натомість позивачем надано розрахунок заборгованості за підписом представника ТОВ ФК ЄАПБ.

Так, розрахунок заборгованості, на який посилається Позивач, не може вважатися первинним документом, який підтверджує отримання Відповідачем кредиту, користування ним та і взагалі укладення договору, адже цей документ створений самим Позивачем, який не є стороною кредитного договору, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості.

Відсутність обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику, а також первинних бухгалтерських документів позбавляє суд можливості з`ясувати дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 30 вересня 2019 року проведений за період з 15 травня 2024 року по 30 червня 2025 року та містить суму заборгованості, яка вказана у витязі з реєстру прав вимог до договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року.

При цьому, розрахунок заборгованості за період з дати укладення кредитного договору № від 30 вересня 2019 року і до відступлення права вимоги за договором №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеним між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», так і до відступлення ПАТ «ТАСКОМБАНК» позивачу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в матеріалах справи відсутній.

Як доказ підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» до ПАТ «ТАСКОМБАНК» позивачем надано договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016, укладений 07 жовтня 2016року, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує. Сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей Позичальників.

На підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем надано договір факторингу №НІ/11/19-Ф, укладений 15 травня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення прав вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відступлення прав вимоги і всіх інших прав відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно Додатку №2.

Також на підтвердження переходу права вимоги позивачем надано суду Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги від 15 травня 2024 року, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв прав вимоги кількістю 7234 на загальну суму заборгованості 153316615,96 грн.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог від 15 травня 2024 року до Договору факторингу №НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №, заборгованість у розмірі 26616, 59 грн, з яких: 24128,00 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту, 3,29 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 2485, 30 грн - загальна заборгованість по комісії.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження права переходу вимоги за

кредитним договором, суд приходитьдо висновку, що позивачем не доведено право переходу вимоги за кредитним договором №, укладеним 30 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», оскільки кредитний договір було укладено вже після укладення між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. При цьому, сам договір про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року не містить умов, за яких його дія поширюється на кредитні договори, що виникли після його укладення. Натомість, умовами договору передбачено, що предметом договору є відступлення права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, які є невід`ємною частиною Договору. Тобто, дія договору вичерпується відступленням права вимоги щодо визначених реєстром зобов`язань, і не поширюється на інші грошові зобов`язання.

Крім того слід зауважити, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» до ПАТ «ТАСКОМБАНК» позивачем не надано Реєстр права вимоги, як передбачено умовами договору та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 де зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Отже, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Частина 1 статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч.1 ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)

позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено,якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно ст.ст.1077,1078ЦК України встановлено,що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (убудь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявнавимога), а також право вимоги, яке виникнев майбутньому.

Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положеннями ч.ч. 1-4 ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст.76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких

суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 5ст. 263 ЦПК Україниобґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом належним чином.

Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести обставини про виконання умов кредитного договору щодо надання кредитних коштів відповідачу та факт невиконання останнім умов договору, виникнення заборгованості за кредитним договором у розмірі, що заявлена до стягнення та набуття права вимоги до відповідача ПАТ «ТАСКОМБАНК».

Вказані обставини, тобто свої вимоги позивач не довів належними і допустимими доказами в повному обсязі, хоча не був позбавлений такого права в суді та не довів поданими доказами факт отримання коштів, невиконання умов кредитного договору відповідачем, виникнення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, та набуття права вимоги до відповідача ПАТ «ТАСКОМБАНК», що позбавляє суд надати об`єктивну оцінку обставинам справи.

Такі докази не були надані ні при поданні позову, ні під час розгляду справи по суті.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю обставин позову належними та допустимими доказами.

За таких підстав, судові витрати, згідно зі ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 30.09.2019 р. відмовити у повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : О. В. Кривенко