УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 522/1821/23

провадження № 61-13672ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду

від 14 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМСУ в Одеській області), Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури, в якому просив відшкодувати матеріальну шкоду, завдану незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та прокуратури.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову. Стягнуто з Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання

у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку грошових коштів на користь ОСОБА_1 , у рахунок відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних зі зверненням за професійною правничою допомогою до адвокатів у розмірі 64 322, 50 грн та упущену вигоду, у вигляді недоотриманої заробітної плати через відсторонення від посади та втрату посади, перебуваючи під слідством і судом у розмірі 109 286, 27 грн.

03 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд, представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС України в Одеській області) - Білоконь Н. О. подала касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року складено 22 жовтня 2025 року, а отже подання касаційної скарги 03 грудня 2025 року є пропуском строку, передбаченого

статтею 390 ЦПК України.

Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року, яке мотивовано тим, що вперше касаційну скаргу у справі № 522/1821/23 було подано в межах строку на касаційне оскарження.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що вперше ГУ ДМС України в Одеській області касаційну скаргу у справі № 522/1821/23 на постанову Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року подало до Верховного Суду через підсистему Електронний суд - 20 листопада 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2025 року касаційну скаргу

ГУ ДМС України в Одеській області було повернуто.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу та наявні докази на підтвердження цих доводів, визнає причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними, оскільки вперше скаргу було подано в межах встановленого законом строку, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, після повернення касаційної скарги заявник не допустив зволікання, а обставини які стали підставою для повернення скарги усунуто.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 641/7772/17, від 30 червня 2020 року у справі № 641/7984/17,

від 11 вересня 2020 року у справі № 638/11416/18, від 28 жовтня 2020 року

у справі № 904/3667/19, від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19,

від 25 січня 2021 року у справі № 227/4410/19, від 03 березня 2021 року

у справі № 638/17962/15, від 25 березня 2021 року у справі № 227/3052/19,

від 30 травня 2024 року у справі № 640/24099/20, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ГУ ДМС України в Одеській областіподана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Головному управлінню Державної міграційної служби України

в Одеській області строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 522/1821/23.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак