Справа № 346/93/25
Провадження № 22-ц/4808/1704/25
Головуючий у 1 інстанції Сольський В. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Боднарука Василя Васильовича на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року, ухвалене в складі судді Сольського В. В. в місті Коломиї, у справіза позовомМоторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року представник МТСБУ адвокат Дяченко С. В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу.

Позов мотивований тим, що 05 листопада 2021 року о 17:50 год в м. Івано-Франківську, на перехресті вул. Хіміків та Галицькій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак « НОМЕР_1 », та, порушивши вимоги п. 2.3 «б», п.16.13 Правил дорожного руху України, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Так, внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «Chevrolet Aveo» отримав пошкодження капоту, бамперу, лобового скла, правого і лівого крила та фари, водночас автомобіль марки «Mercedes-Benz C220» капоту, бампера, крила, фари, решітки, лобового скла та правих дверей.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні зазначеної ДТП, така підтверджується постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 344/18247/212 від 12 січня 2022 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а також постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року.

На час вчинення ДТП, тобто станом на 05 листопада 2021 року, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак « НОМЕР_1 » не був забезпеченим, тобто не мав договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки наявності договору внутрішнього страхування. Перевірка чинності страхового сертифіката «Зелена картка» також вказала на відсутність міжнародного полісу страхування.

Разом з тим, постраждалий в ДТП транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», номерний знак « НОМЕР_2 » на дату ДТП був застрахований та мав поліс ОСЦПВ № ЕР-206297327 в ПраТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» строком дії до 12 жовтня 2022 року.

За таких обставин, враховуючи вину відповідача у скоєнні ДТП, а також те, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату вчинення такої, довірена особа власника транспортного засобу «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 10 листопада 2021 року звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Аварійним комісаром на замовлення МТСБУ здійснено відповідне дослідження, складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 237 від 14 грудня 2021 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП, власникові постраждалого авто станом на 05 листопада 2021 року складає 126220,00 грн.

Розмір оплати послуг аварійного комісара склав 1422,93 грн, факт оплати послуг аварійного комісара підтверджується платіжною інструкцією № 818883 від 15 квітня 2022 року.

З метою визначення розміру регламентної виплати, яка належить власнику Т3 марки «Chevrolet Aveo», номерний знак « НОМЕР_2 » МТСБУ здійснило Розрахунок вартості КТЗ після ДТП та розміру регламентної виплати від 28 грудня 2021 року відповідно до статті 9 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, приймаючи до уваги встановлений експертом розмір матеріального збитку, визначило регламентну виплату у розмірі 73362,24 грн.

МТСБУ виплатило страхове відшкодування у зазначеному розмірі представнику власника пошкодженого авто, що підтверджується платіжною інструкцією № 819228 від 28 квітня 2022 року, а тому у бюро виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16058,96 грн, з якої: виплачене страхове відшкодування 14056,03 грн, витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди 2002,83 грн, а також судовий збір за подання позову у розмірі 3028 грн.

07 травня 2025 року МТСБУ адвокат Дяченко С. В. подав заяву, в якій вказав на допущення ним помилки у позовній заяві щодо розміру страхового відшкодування та у зв`язку з цим просив стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 74785,17 грн, у тому числі: виплачене страхове відшкодування в розмірі 73362,24 грн, витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди в сумі у розмірі 1422,93 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року позов МТСБУ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу витрати по сплаченому відшкодуванню у розмірі 73362,24 грн та 1422,93 грн витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, суд першої інстанції виходив із їх обґрунтованості та доведеності.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат Боднарук В. В. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що на час вчинення спірної ДТП у водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo» не було страхового поліса на цей автомобіль і він його не надав працівникам поліції. Страховій компанії водій ОСОБА_4 вказав страховий поліс, за договором, який укладала ОСОБА_3 і яка нібито користується зазначеним транспортним засобом за дорученням. Враховуючи, що ОСОБА_3 не була ані власником автомобіля марки «Chevrolet Aveo» на час ДТП, ані керувала ним, то на думку представника апелянта, позивач неправомірно перерахував їй страхове відшкодування та у зв`язку з цим неправомірно заявив вимогу про стягнення такого відшкодування в порядку регресу.

Крім того, представник апелянта вказав на те, що до позовної заяви долучено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 237 від 14 грудня 2022 року, який є неналежним та недопустимим доказом. Так, у звіті вказано, що збитки завдано власнику автомобіля ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , якій позивач виплатив страхове відшкодування. Також у звіті відсутнє повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, номер та термін дії сертифіката оціночної діяльності; не наведено обґрунтувань щодо значення коефіцієнту фізичного зносу; звіт не підписано; не зазначено, з яких джерел взята ринкова вартість пошкодженого автомобіля; жодним чином не обґрунтовано розмір страхового відшкодування; не вказано про те, чи був присутній власник пошкодженого автомобіля під час його огляду та чи повідомлявся апелянт про такий огляд; не зазначено про попередження оцінювача про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та про те, що такий готується для подання до суду. Також оцінювач взагалі нічого не зазначив про те, що автомобіль марки «Chevrolet Aveo» визнаний фізично знищеним, а тому його ремонт є недоцільним. Ба більше, оцінювач ОСОБА_7 є лише в реєстрі оцінювачів, а не експертів та має кваліфікацію за напрямом «Оцінка колісних транспортних засобів», тобто єдине питання яке йому могло бути поставлене це вартість транспортного засобу, будь-які інші питання, зокрема щодо розміру відшкодування виходять за межі його компетенції.

На підставі викладеного, представник апелянта просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позиція інших учасників справи

МТСБУ своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи та ціну позову в цій справі, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини справи

Згідно із постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Зі змісту постанови встановлено, що 05 листопада 2021 року о 17:50 год в м. Івано-Франківську, на перехресті вул. Хіміків та Галицькій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак НОМЕР_1 , та, порушивши вимоги п. 2.3 б , п.16.13 Правил дорожнього руху України, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.20-21).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, постанову Коломийського міськрайонного суду від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 без змін (а.с.22).

Відповідно до інформації щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на ТЗ № SJ88325 станом на 05 листопада 2021 року не знайдено (а.с.8).

Відповідно до інформації щодо перевірки дійсної зеленої картки, зелену картку на НОМЕР_3 станом на 05 листопада 2021 року не знайдено (а.с. 9).

Згідно із довіреністю, посвідченою 23 квітня 2021 року Павлінським В. Д., приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу, Салаш І. І. уповноважив ОСОБА_3 та/або ОСОБА_9 розпоряджатися: продати, обміняти, здавати в оренду, за ціну і на умовах на їх власний розсуд, надавати в позичку, зняти з обліку, перереєструвати в Регіональному сервісному центрі ГСУ МВС, в тому числі будь-яких інших ТСЦ ГСЦ МВС України, органах Національної поліції, експлуатувати, належний йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 2642 11 вересня 2019 року ТЗ типу загальний легковий загальний хетчбек-В, марки Chevrolet, моделі Aveo, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на обліку там же. Довіреність видана строком на один рік з правом передоручення повноважень третім особам (а.с.17).

Цивільно-правова відповідальність вказаного транспортного засобу була застрахована страхувальником ОСОБА_3 на період з 13 жовтня 2021 року по 12 жовтня 2022 року за полісом № ЕР-206297327, страховик: ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» (а.с.18).

16 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.19).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 237 від 14 грудня 2021 року, замовником якого є МТСБУ, справа № 81355, виконавець оцінки: ОСОБА_10 ; власник КТЗ: Салаш І. І.; свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_4 , об`єкт оцінки: автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість КТЗ до пошкодження 126220,00 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ: 167148,37 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу: 73362,24 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників 0,70% згідно «Методики» п. 7.38, 7.39 (а.с.23).

28 квітня 2022 року МТСБУ на рахунок ОСОБА_3 на підставі наказу № 3/2829 від 27 квітня 2022 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.27), перерахувало страхове відшкодування у розмірі 73362,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 819228 (а.с.31).

Згідно із платіжною інструкцією № 818883 від 15 квітня 2022 року, МТСБУ здійснило платіж ФОП ОСОБА_10 у сумі 1422,93 грн, призначення платежу: оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 81355 (а.с.30).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди.

Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (тут і далі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пункту 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. статті 13 цього Закону.

Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована, а завдана шкода ОСОБА_3 була відшкодована МТСБУ, а отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача в порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 73362,24 грн та 1422,93 грн витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є неналежним суб`єктом отримання страхового відшкодування, оскільки не є ані власником пошкодженого автомобіля, ані керувала ним на час вчинення ДТП, колегія суддів уважає необґрунтованими. Так, у матеріалах справи наявна довіреність, згідно із якою власник пошкодженого транспортного засобу уповноважив, у тому числі, ОСОБА_3 на отримання страхового відшкодування. Довіреність на час вчинення ДТП, а також на час звернення ОСОБА_3 із заявою про отримання страхового відшкодування до МТСБУ була дійсною, та крім того, саме остання є страхувальником згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на пошкоджений автомобіль, а тому позивач правомірно виплатив останній страхове відшкодування. Керування транспортним засобом іншою особою на момент вчинення ДТП саме по собі не впливає на право ОСОБА_3 на отримання страхового відшкодування, оскільки таке право не пов`язується виключно із фактом керування транспортним засобом на момент настання страхового випадку.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо неналежності та недопустимості звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 237 від 14 грудня 2021 року.

Так, посилання на те, що звіт підготовлено оцінювачем, а не експертом та у звіті відсутнє попередження оцінювача про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також те, що він підготовлений з метою подання до суду, тому не може достовірно свідчити про суму відшкодування, заявлену позивачем, є необгрунтованим, з огляду на таке.

У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, наявний у матеріалах справи звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 237 від 14 грудня 2021 року, є письмовим доказом, а не висновком експерта. Виготовлення звіту про оцінку майна регламентується Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», яким не передбачено обов`язку включення до звіту таких відомостей. Відтак відсутність зазначених застережень не впливає на допустимість звіту як доказу.

Правові висновки щодо належності звіту про оцінку майна викладено в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц, від 03 червня 2021 року в справі № 461/2217/19.

Також, як правильно встановив суд першої інстанції, відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, вказаний звіт підписано ЕЦП оцінювача, який за правовим статусом прирівнюється до власноручного, а тому доводи скарги в цій частині є безпідставними. При цьому, подання звіту в електронній формі прямо передбачено нормами статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона відповідача не надала жодних належних і допустимих доказів на спростування визначеної у звіті вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, тобто не довела, що така вартість була визначена оцінювачем неправильно.

Водночас із матеріалів справи встановлено, що 07 грудня 2021 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу № 237. Зазначений акт, окрім оцінювача, підписаний ОСОБА_4 особою, яка керувала пошкодженим транспортним засобом на момент вчинення ДТП. В акті огляду міститься застереження про те, що другий учасник викликався телеграмою, однак на огляд не з`явився. За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на порушення порядку проведення огляду транспортного засобу з огляду на відсутність під час проведення огляду відповідача є необґрунтованими та спростовується матеріалами справи.

Також апеляційний суд наголошує на тому, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу не перевищує його ринкову вартість, а тому доводи апеляційної про те, що ремонт такого транспортного засобу є економічно недоцільним, не заслуговують на увагу та не відповідають статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив та оцінив подані сторонами докази, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог МТСБУ, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднарука Василя Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта