Провадження № 2-о/727/466/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

17 грудня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., ознайо-мившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юри-дичне значення, -

встановив:

У грудні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районно-го суду м. Чернівці з вищевказаною заявою.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами на предмет дотри-мання вимог цивільного процесуального законодавства, суд дійшов наступних виснов-ків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або під-твердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розгляда-ються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винят-ком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суддею встановлені обставини, які свідчать про невідповідність заяви вимогам цивільно-процесуального кодексу, ви-ходячи з наступного.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним проце-суальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 175, 177, 297 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 185 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за сво-єю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне зна-чення» звертається увага судів на те, що в порядку окремого провадження розгля-даються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти пород-жують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити за-гублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне зна-чення» передбачено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви по-винні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя поста-новляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одер-жання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверд-жують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що суди встановлюють юри-дичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню не-обхідних документів.

І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного фак-ту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Так, заявниця звертається до суду з вимогою щодо встановлення факту належ-ності їй диплому з відзнакою НОМЕР_1 від 25 червня 1990 р., реєстраційний №121 та додаток до нього. При цьому, відповідь від Пенсійного фонду (підписана КНЕДП ДПС від 22.09.2025 року), яка міститься у справі, надіслана заявниці до отримання ос-танньою архівної довідки від Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (датована 09.10.2025 року), а тому суд приходить до висновку, що заяв-ницею не використані усі можливі заходи для підтвердження заявлених вимог у поза-судовому порядку.

Крім цього, частиною 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідно-синами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які мо-жуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у право-відносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

В даному випадку, заявницею взагалі не зазначено жодних заінтересованих осіб.

При цьому, як вбачається з поданої заяви, Головне управління Пенсійного фонду у Чернівецькій області є заінтересованою особою, оскільки саме від рішення вказаного органу залежить призначенні заявниці пенсійних виплат за віком.

Частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Ко-дексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочин-ства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту, зокрема, прав та інтересів фізичних осіб. Части-ною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу ке-руватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Таким чином, з наведених норм вбачається, що заявник, звертаючись до суду з відповідною заявою, з метою ефективного захисту своїх законних інтересів, зобов`яза-ний оформити таку у відповідності до вимог цивільного-процесуального кодексу, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

При цьому враховую правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху, з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 133, 294, 317 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне зна-чення залишити без руху, про що повідомити заявника.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній ча-стині ухвали, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви у строк, встанов-лений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Терещенко