Провадження № 2/686/7469/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Томашівської А.Т.,

представника відповідача Захарчук Л.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Держави України, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди у розмірі десять мільйонів гривень, завданої невиконанням рішення суду у справі №686/10337/24. Моральна шкода обумовлена порушенням право на судовий захист, реалізацію прийнятого рішення, шляхом його виконання.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Представник відповідача в особі Державної казначейської служби України в судове засідання з`явилася, подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволені позову за необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2024 у справі №686/10337/24 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 3% річних в сумі 15,00 грн та 109,96 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 124,96 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.06.2024 виправлено математичну помилку в другому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2024 року та зазначено правильним стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 14,00 грн трьох відсотків річних та 97,21 інфляційних втрат, від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн.

01.10.2024 до Головного управління Казначейства надійшла заява ОСОБА_1 від 01.10.2024 з виконавчим листом Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2024 по справі №686/10337/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 14,00 грн та 97,21 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн.

Казначейство листом від 14.10.2024 № 5-11-11/23068 повідомило Заявника про те, що Виконавчий лист прийнято до виконання та він обліковується у Казначействі з 10.10.2024 за бюджетною програмою за КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі бюджетна програма) за третьою чергою погашення заборгованості.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2024 по справі №686/10337/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 14,00 грн та 97,21 грн інфляційних втрат від простроченого зобов`язання в розмірі 300,00 грн, а всього 111,21 грн, не виконано.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказав, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №686/10337/24 в йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в десять мільйонів гривень.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Згідно абз.2п.38Порядку виконання рішень простягнення коштів державного тамісцевих бюджетівабо боржників, затвердженого постановоюКабінету МіністрівУкраїни від03.08.2011№845(далі Порядок виконання рішень) безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України, зокрема, за черговістю надходження таких рішень.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», заборгованість погашається в такій черговості:

- у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

- у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

- у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Пунктом 49 Порядку виконання рішень, передбачено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Звернення Казначейства до Міністерства фінансів України підтверджується листами № 5-05-1-05/22565 від 07.10.2024, № 5-05-1-05/23662 від 18.10.2024, № 5-05-1-05/24477 від 29.10.2024 (жовтень 2024); № 5-05-1-05/25253 від 06.11.2024, № 5-05-1-05/26473 від 18.11.2024, 5-05-1-05/27036 від 25.11.2024 (листопад 2024); № 5-05-1-05/28180 від 06.12.2024, № 5-05-1-05/29146 від 18.12.2024, № 5-05-1-05/30053 від26.12.2024 (грудень 2024), № 5-05-1-05/317 від 06.01.2025 (січень 2025), №5-05-1-05/4769 від 28.02.2025 , 5-05-1-05/7098 від 31.03.2025.

Міністерство фінансів України за розглядом листів Казначейства щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою за КПКВК 3504040 повідомляє, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» затверджено бюджетні призначення за КПКВК 3504030 у сумі 150 000,0 тис. грн та за КПКВК 3504040 у сумі 100 000,0 тис. гривень.

Статтею 23 ЦК Українипередбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодипередбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенніспору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби в Хмельницькій області та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди двадцять десять мільйонів гривень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди,завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/10337/24, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 48, 170, 1173 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди у розмірі десять мільйонів гривень, завданої невиконанням рішення суду у справі №686/10337/24.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:Держава Україна, представник Державна казначейська служба України, м.Київ, вул.Бастіонна 6.

Повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2025 року.

Суддя: Чевилюк З.А.