Номер справи 171/3919/25
Номер провадження 2/171/2246/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Ліпчанського С.М. за участю секретаря Ровної Н.А., цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, зокрема на будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок А1 загальною площею 47,2 кв.м. житловою 26,8 кв.м., літня кухня Б1, літня кухня Д1, тамбур З1, сарай В1, лазня Г1, паркан, вбиральня У1, огорожа №1 та належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстроване державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Ністратовою Р.І. 20.01.1987 року за №63. На момент смерті матері позивач проживав разом з нею. Після смерті матері спадкоємцями першої черги окрім позивача є його сестра ОСОБА_4 , яка в установлений законом строк не зверталась до нотаріальної контори після смерті батька для прийняття спадщини. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання та ведення господарства разом із спадкодавцем. В зв`язку з викладеним просить суд, византи за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області 21.02.2002 року адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок А1 загальною площею 47,2 кв.м. житловою 26,8 кв.м., літня кухня Б1, літня кухня Д1, тамбур З1, сарай В1, лазня Г1, паркан, вбиральня У1, огорожа №1.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданою виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району від 30.04.2001 року.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстроване державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Ністратовою Р.І. 20.01.1987 року з номером 63 встановлено, що померлій ОСОБА_3 належить будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок А1 загальною площею 47,2 кв.м. житловою 26,8 кв.м, літня кухня Б1, літня кухня Д1, тамбур З1, сарай В1, лазня Г1, паркан, вбиральня У1, огорожа №1.

Постановою приватного нотаріуса Мар`їнського районного нотаріального округу у Донецькій області від 07.02.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини за законом та заведенні спадкової справи, оскільки останній пропустив строк прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першої статті 1221 Цивільного кодексу України ( в редакції що діяло до набрання чинності Закону України № 2923-IX від 23.02.2023)визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області 21 лютого 2002 року адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок А1 загальною площею 47,2 кв.м. житловою 26,8 кв.м. літня кухня Б1, літня кухня Д1, тамбур З1, сарай В1, лазня Г1, паркан, вбиральня У1, огорожа №1.

Заочне рішення може бути переглянуте Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський