ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 299/4/23

провадження № 61-453св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Вилоцька селищна рада Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 ,

треті особи: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Естінко Тетяною Емілівною, на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2024 року у складі судді Кашуби А. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , треті особи: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з припиненням такого права, скасування державної реєстрації земельної ділянки, стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що є власником земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шаланківської сільської ради в урочищі «Шаланківська гора», кадастровий номер :10:001:0134, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 17 серпня 2004 року серії ЗК №019333, виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації (далі - РДА) від 06 серпня 2004 року № 272.

Через 17 років належну йому земельну ділянку, без вилучення від попереднього власника, незаконно передано у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до рішення Вилоцької селищної ради від 24 листопада 2021 року № 211, на підставі якого за відповідачем 03 грудня 2021 року зареєстровано право власності на неї, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, рішення про державну реєстрацію від 09 грудня 2021 року № 62168570.

Вважає, що вказане рішення органу місцевого самоврядування в частині передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 суперечить актам цивільного законодавства, порушує його права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, як підлягає скасуванню й державна реєстрація права власності за відповідачем, який не мав законних підстав для набуття цього, а також підлягає припиненню право власності на цю земельну ділянку.

Крім того, внаслідок протиправних дій відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у 40 000,00 грн. Зокрема, він зазнав моральних переживань, погіршення фізичного та духовного стану, душевних страждань, внаслідок незаконного вибуття із його власності земельної ділянки, втрати можливості вирощувати сільськогосподарську продукцію, можливості отримати доходи за рахунок земельної ділянки.

Посилаючись на наведене, просив суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 24 листопада 2021 року № 211 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у приватну власність, згідно з додатком № 7 до рішення, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га кадастровий номер :10:001:0330, розташованої в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», відповідачу ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», реєстраційний номер об`єкта 020;

скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер рішення 62168570 від 09 лютого 2021 року;

скасувати державну реєстрацію такої земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0330 у Державному земельному кадастрі;

стягнути з відповідачів 40 000,00 грн моральної шкоди.

Короткий рішення суду першої інстанції

Виноградівський районний суд Закарпатської області заочним рішенням від 11 січня 2024 року позов задовольнив.

Визнав незаконним та скасував рішення 9 сесії 8 скликання Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 24 листопада 2021 року № 211 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність, згідно додатку № 7 до рішення, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га кадастровий номер :10:001:0330, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», відповідачу ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Визнав припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора».

Скасував державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, дата державної реєстрації 03 грудня 2021 року, державний реєстратор Вознюк О. В., рішення про державну реєстрацію від 09 грудня 2021 року № 62168570.

Скасував державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0330, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9999 га, у Державному земельному кадастрі.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Установивши, що спірна земельна ділянка була раніше передана у власність ОСОБА_1 , від нього у встановленому порядку повноважним органом не вилучалась, а Вилоцька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою приватної власності, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Зокрема, суд зазначив, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0134. Доказів, які б свідчили про припинення права власності позивача на цю земельну ділянку чи її вилучення у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. Відсутність державної реєстрації речового права ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не впливає на обставини виникнення та наявність у нього права приватної власності на неї.

Оскільки в межах земельної ділянки відповідача з кадастровим номером :10:001:0330 знаходилася земельна ділянка позивача кадастровий номер :10:001:0134, суд дійшов висновку, що реєстрація у 2021 році у Державному земельному кадастрі земельної ділянки відповідача була здійснена незаконно, з порушенням встановленого порядку.

Додатковим заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2024 року у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Встановивши, що позивач не довів наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції відмовив у задоволенні цих вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Естінко Т. Е. рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області заочним рішенням від 11 січня 2024 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним та обґрунтованим і не вбачав підстав для його скасування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10 січня 2025 року представник ОСОБА_2 - Естінко Т. Е. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Зміст касаційної скарги свідчить про те, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду оскаржуються лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині та додаткове рішення суду не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Заявник зазначає, що право власності позивача на спірну земельну ділянку не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав. Речове право на спірну земельну ділянку не вносилось до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Порядку розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі - Порядок № 677), статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права .

Позивач не завершив оформлення права власності спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке є обов`язковою умовою на підставі Порядку № 677. Однак суди при розгляді справи не надали належну оцінку відсутності права власності у позивача.

Доводи інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 - адвокат Рацин Ю. Ю. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвало Верховного Суду від 20 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 299/4/23 за позовом ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , треті особи: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення сесії Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з припиненням такого права, скасування державної реєстрації земельної ділянки, стягнення моральної шкоди.

Матеріали справи № 299/4/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2025 року справу № 299/4/23 призначено до судового розгляду.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Суди встановили, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :10:001:0134, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Шаланківської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17 серпня 2004 року серії ЗК №019333, виданого згідно з розпорядженнм голови Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 06 серпня 2004 року № 272.

Вказана земельна ділянка межує від А до Б із землею ОСОБА_4 , від Б до В - із землею загального користування, від В до Г - із землею ОСОБА_5 , від Г до А - із землею загального користування. План меж земельної ділянки має чотири літерні точки, де точка А розташована у верхньому куті справа (опис меж у державному акті).

Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області від 19 грудня 2022 року, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0134 до Державного земельного кадастру не внесені, відомості про таку ділянку (право власності на яку виникло до 01 січня 2013 року) до Державного земельного кадастру не переносились.

Також відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0134 не внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням 5-ї сесії 8-го скликання Вилоцької селищної ради від 12 квітня 2021 року № 87 надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 9-ї сесії 8-го скликання Вилоцької селищної ради від 24 листопада 2021 року № 211 Вилоцька селищна рада затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передала у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с.Шаланки, урочище «Шаланківська гора».

На замовлення ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_6 розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, яка знаходиться в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», кадастровий номер :10:001:0330.

Згідно вказаного проєкту землеустрою, за результатами польових геодезичних робіт складено абрис-схему та збірний кадастровий план земельної ділянки, відповідно до якого земельна ділянка, яка відводилася ОСОБА_2 , розташована між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на території с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора». За змістом акта погодження меж землекористування, в акті,який скріплений печаткою, присутні підписи ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_6 та три підписи від імені селищного голови, скріплені трьома печатками Вилоцької селищної ради. Підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суміжних землекористувачів - відсутні. Відомості про відмову від підписання акту погодження меж суміжними землекористувачами - не зафіксовано.

Згідно з описом меж такої земельної ділянки у Витягу з Державного земельного кадастру, кадастровим планом такої земельної ділянки, інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 09 лютого 2023 року спірна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0330 межує від Б до В - із земельною ділянкою ОСОБА_4 , кадастровий номер :10:001:0135; від Г до А - із земельною ділянкою ОСОБА_5 , кадастровий номер :10:001:0133. План меж земельної ділянки має чотири літерні точки, де точка А розташована у верхньому кутку зліва.

На підставі цього проєкту землеустрою у Державному земельному кадастрі 22 квітня 2021 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330.

Також суди встановили, що належна відповідачу земельна ділянка має ідентичний опис меж, однакових суміжних землевласників та повністю накладається на раніше надану позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0134, фактично це одна і та ж частина земної поверхні з установленими межами, які збігаються з допустимими похибками, певним місцем розташування.

Обидві земельні ділянки межують із тими ж самими земельними ділянками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та землями комунальної власності. Розбіжності у літерному позначенні меж земельних ділянок із земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зумовлені різним розташуванням літер, що позначають точки плану меж земельних ділянок у документації. Зокрема, план меж земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0330 має чотири літерні точки, де точка А розташована у верхньому куті зліва, а план меж земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0134 - чотири літерні точки, де точка А розташована у верхньому куті справа.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень заявник зазначає Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); порушення судами норм процесуального права, а саме судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Шляхом вчинення провадження у справах суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором [пункти 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 (провадження № 12-89гс19)].

Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника [див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 90), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (пункт 68)].

Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними [постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14) та від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (пункт 40)].

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог (частина перша статті 13 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14 (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55) та ін.).

Отже, спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та природі спірних правовідносин.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що оспорюване ним рішення органу місцевого самоврядування від 24 листопада 2021 року № 211 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проєкту землеустрою та передачі у приватну власність відповідачу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, розташованої в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», суперечить актам цивільного законодавства, порушує його права, у зв`язку з чим просив визнати його незаконним та скасувати, а також скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та припинити право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Встановивши, що спірна земельна ділянка була раніше передана у власність ОСОБА_1 , від нього у встановленому порядку повноважним органом не вилучалась, а Вилоцька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою приватної власності, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходячи із обґрунтованості та доведеності позову, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення. Оскільки в межах земельної ділянки відповідача кадастровий номер :10:001:0330 знаходилася земельна ділянка позивача кадастровий номер :10:001:0134, суд вважав, що реєстрація у 2021 році у Державному земельному кадастрі земельної ділянки відповідача була здійснена незаконно, з порушенням встановленого порядку.

З висновками судів Верховний Суд не може погодитися, з огляду на таке.

Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)).

Верховний Суд зазначає, що оскарження рішення селищної ради є неефективним способом захисту, оскільки спірне рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою, означена позовна вимога задоволенню не підлягає (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20(провадження № 14-206цс21); від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21 (провадження № 12-32гс22); від 12 вересня 2023 року у справі № 910/8413/21(провадження № 12-9гс23); від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18 (провадження № 12-60гс23), від 03 вересня 2025 року у справі № 11/906/23, провадження № 12-61гс24) та інші).

Оскаржуване рішення 9 сесії 8 скликання Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області від 24 листопада 2021 року № 211 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, розташованої в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора», вичерпало свою дію виконанням (на підставі рішення ради 22 квітня 2021 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за відповідачем). Визнання цього рішення недійсним не поновить порушене право або законний інтерес позивача.

Крім того, рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Цей підхід у судовій практиці також є усталеним [див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (пункт 83), від 23 листопада 2021року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109), від 08 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21 (пункт 53)]. Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони». Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109), від 12 вересня 2023 у справі № 910/8413/21 (пункт 181)).

Отже, у такій категорії спорів позивач може, зокрема, обґрунтовувати свій позов протиправністю рішення органу місцевого самоврядування, відповідно до якого відповідачу було передано частину земельної ділянки, яка накладається на його земельну ділянку. Натомість суд має надати оцінку відповідному рішенню органу місцевого самоврядування в мотивувальній частині судового рішення.

Також не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18, пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-386цс18, пункт 74), від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20, пункт 8.1).

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)).

У справі, яка переглядається, позивач звернувся з позовом до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з припиненням такого права, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

На обґрунтування позову вказав, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер :10:001:0134, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Шаланківської сільської ради. Проте рішенням 5-ї сесії 8-го скликання Вилоцької селищної ради від 12 квітня 2021 року № 87 надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора» у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 9-ї сесії 8-го скликання Вилоцької селищної ради від 24 листопада 2021 року № 211 Вилоцька селищна рада затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передала у приватну власність земельну ділянку, зокрема ОСОБА_2 площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Шаланки, урочище «Шаланківська гора».

На підставі цього проєкту землеустрою у Державному земельному кадастрі 22 квітня 2021 року за відповідачем здійснено державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,9999 га, кадастровий номер :10:001:0330.

Суди попередніх інстанцій також установили, що належна відповідачу земельна ділянка кадастровий номер :10:001:0330 має ідентичний опис меж, однакових суміжних землевласників та накладається на раніше надану позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0134.

Вирішуючи спір у цій справі та задовольняючи вимоги позивача, суди залишили поза увагою, що, якщо позивач вважає своє право порушеним тим, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за відповідачем, тому в контексті обставин цієї справи та заявлених позовних вимог належним (правомірним) способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є віндикаційний позов про витребування земельної ділянки.

Натомість вимоги про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому позовні вимоги про припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки не є належним способом захисту порушеного права. Оцінка доводам позивача щодо порушення його права (інтересу) (вирішення спору по суті) має надаватися лише за належною вимогою.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним оскаржувані ні судові рішення в оскарженій частині скасувати з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Щодо клопотання про закриття касаційного провадження

Представник ОСОБА_1 - адвокат Рацин Ю. Ю. подав клопотання про закриття касаційного провадження на підставі статті 396 ЦПК України, посилаючись на те, що Верховний Суд уже викладав висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Вивчивши клопотання та перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки відповідним доводам, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, необхідно було надати правову оцінку під час касаційного перегляду зазначеної справи.

Верховний Суд не встановив підстав, передбачених частиною першою статті 396 ЦПК України для закриття касаційного провадження у справі, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення в оскарженій частині постановлені без додержання норм матеріального та процесуального права. За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувані судові рішення в оскарженій частині підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у позові.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Рацина Юрія Юрійовича про закриття касаційного провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Естінко Тетяною Емілівною, задовольнити.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року скасувати.?

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , треті особи: Берегівська районна державна адміністрація Закарпатської області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення сесії Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з припиненням такого права, скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.?

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов