Справа № 591/1325/25
Провадження № 2/591/263/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя та просить суд визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі АДРЕСА_2 та провести поділ спільного майна, визначивши за позивачем право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а за відповідачем право власності на нежитлові будівлі АДРЕСА_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у фактичних шлюбних відносинах позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) з ОСОБА_2 як чоловік і дружина перебували, починаючи з 2008 року. Під час проживання у фактичних шлюбних відносинах у них народилися: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 31.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . Під час спільного проживання як чоловіка і дружини, на ім`я позивачки за договором міни від 18.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Нагорною Н.В., зареєстрованого у реєстрі за №1237, було придбано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також на ім`я позивачки 10.04.2014 року за договором купівлі-продажу квартири, серія та номер: 596 посвідчений приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висеканцевою Т.М., придбано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У 2015 році нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 було реконструйовано у квартири: однокімнатну квартиру загальною площею 36,9 кв.м., двокімнатну квартиру загальною площею 47,5 кв.м. та чотирикімнатну квартиру загальною площею 123,3 кв.м. та зі згоди позивачки та відповідача продано, залишилися за адресою: АДРЕСА_2 окремо стоячі від адміністративного корпусу гаражі під літ. А1, А2, навіси під літ. Б, Г, Н. Позивачка вказує, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо розпорядження цим майном, між ними існує спір щодо розподілу спільного майна.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Кузченко Т.М. в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у її та позивачки відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що у фактичних шлюбних відносинах позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) з ОСОБА_2 як чоловік і дружина перебували, починаючи з 2008 року. Під час проживання у фактичних шлюбних відносинах у них народилися: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 31.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Під час спільного проживання як чоловіка і дружини, на ім`я позивачки за договором міни від 18.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Нагорною Н.В., зареєстрованого у реєстрі за №1237, було придбано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також на ім`я позивачки 10.04.2014 року за договором купівлю-продажу квартири, серія та номер: 596 посвідчений приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Висеканцевою Т.М., придбано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У 2015 році нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 було реконструйовано у квартири: однокімнатну квартиру загальною площею 36,9 кв.м., двокімнатну квартиру загальною площею 47,5 кв.м. та чотирикімнатну квартиру загальною площею 123,3 кв.м. та зі згоди позивачки та відповідача продано, залишилися за адресою: АДРЕСА_2 окремо стоячі від адміністративного корпусу гаражі під літ. А1, А2, навіси під літ. Б, Г, Н. Позивачка вказує, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо розпорядження цим майном, між ними існує спір щодо розподілу спільного майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Суд встановив, що за час спільного проживання у шлюбі однією сім`єю позивач та відповідач набули майно. З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що позивачка 31.12.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем, після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на « ОСОБА_7 ».

Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час спільного проживання як чоловіка та дружини, то є об`єктами спільної сумісної власності сторін, суд приходить до висновку, що слід визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63,4 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м. та нежитлові будівлі: гараж під літ. «А1» загальною площею 89,6 кв.м., гараж під літ. «А2» загальною площею 119,1 кв.м., навіс під літ. «Б», навіс під літ. «Г», навіс під літ. «Н», огорожу №2-4 за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та задовольнити позовні вимоги про поділ спірного майна між сторонами.

В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_8 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 виділити у особисту приватну власність нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 ) про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна задовольнити.

Визнати двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63,4 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м. та нежитлові будівлі: гараж під літ. «А1» загальною площею 89,6 кв.м., гараж під літ. «А2» загальною площею 119,1 кв.м., навіс під літ. «Б», навіс під літ. «Г», навіс під літ. «Н», огорожу №2-4 за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розподілити спільне майно подружжя, виділивши в особисту приватну власність ОСОБА_1 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., а ОСОБА_2 виділити в особисту приватну власність нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , позначені у технічному паспорті від 30.09.2025 року, виготовленому ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Промінвестбуд», як гараж під літ. «А1» загальною площею 89,6 кв.м., гараж під літ. «А2» загальною площею 119,1 кв.м., навіс під літ. «Б», навіс під літ. «Г», навіс під літ. «Н», огорожу №2-4.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 5910 грн. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 грудня 2025 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО