Справа № 375/1591/25
Провадження № 2/375/816/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Смик М.М.,

за участю секретаря судових засідань Киричок В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал») Усенко М.І. звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказував про те, що 28 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 3611345 у електронній формі. За умовами договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 10 000 грн, а відповідач повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Разом з тим, ОСОБА_1 всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином обов`язки перед товариством не виконала і має заборгованість, яка на дату пред`явлення позову становить 37 404,70 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 939 грн, заборгованості за процентами у розмірі 27 765,70 грн та комісії 700 грн.

18 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 77-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором про споживчий кредит №3611345 від 28 червня 2021 року, укладеним ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Вважаючи себе кредитором за договором про споживчий кредит №3611345 від 28 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 37 404,79 грн, 2 422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 7 000 грн на відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну (правничу) допомогу.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області.

Цією ж ухвалою клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - Усенка М.І. про витребування доказів - задоволено.

Витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» наступну інформацію:

- чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- чи була успішною транзакція від 28 червня 2021 року на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 8 939 грн з призначенням платежу «кошти згідно договору №3611345».

Якщо так, то:

- чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ;

- чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 2 липня 2025 року № 50/02-25 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована на АДРЕСА_1 .

Разом з цим, направлена відповідачу судова кореспонденція повернулась до суду не врученою з причин «за закінченням терміну зберігання».

Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).

На виконання вимог ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» 2 вересня 2025 року направило лист, в якому міститься наступна інформація: на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2 (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної карти № НОМЕР_3 . При цьому повідомлено, що операція зарахування грошових коштів на вищезазначений банківський рахунок у сумі 8 939 грн за запитуваний період не здійснювалась. Разом з цим, також повідомлено, що ідентифікація (верифікація) ОСОБА_1 була проведена 15 листопада 2021 року при особистому зверненні клієнта до установи банка.

26 вересня 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М.І. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» наступну інформацію: чи була успішною транзакція від 28 червня 2021 року на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 10 000 грн з призначенням платежу «кошти згідно договору №3611345»; чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2025 року клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - Усенка М.І. про витребування доказів задоволено та витребувано зазначену в клопотанні інформацію.

На виконання вимог ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» 4 листопада 2025 року направило лист, в якому зазначило, що банківська карта № НОМЕР_1 не емітувалась на ім`я зазначеної в ухвалі особи.

Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 28 червня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 3611345.

Пунктами 1.2 - 1.4 договору про споживчий кредит № 3611345 сторони погодили, що:

- сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000 грн;

- кредит надається строком на 8 днів з 28 червня 2021 року;

- дата повернення кредиту 6 липня 2021 року;

Зі змісту пунктів 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 договору суд встановив, що:

- комісія за надання кредиту складає 700 грн, яка нараховується за ставкою 7 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

- проценти за користування кредитом 704 грн, які нараховуються за ставкою 0,88% за кожен день користування кредитом;

- стандартна процентна ставка 5% за кожен день користування кредитом;

- тип процентної ставки - фіксована.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили пролонгацію строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах.

18 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 77-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі, за договором про споживчий кредит №3611345 від 28 червня 2021 року, укладеним ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Зі змісту виписки за особовими рахунками вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складається із: заборгованості за тілом кредиту 8 939 грн, заборгованості за процентами 27 765,70 грн та заборгованості за комісією 700 грн.

23 червня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу вих. № 23723874 від 23 червня 2025 року, в якій просило сплатити заборгованість за договором про споживчий кредит № 3611345 від 28 червня 2021 року у розмірі 37 404,70 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу (далі України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, п`ята-шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, а також заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів.

На виконання вимог ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» 2 вересня 2025 року направило лист, в якому міститься наступна інформація: на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2 (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної карти № НОМЕР_3 . При цьому повідомлено, що операція зарахування грошових коштів на вищезазначений банківський рахунок у сумі 8 939 грн за запитуваний період не здійснювалась. Разом з цим, також повідомлено, що ідентифікація (верифікація) ОСОБА_1 була проведена 15 листопада 2021 року при особистому зверненні клієнта до установи банка.

На виконання вимог ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» 4 листопада 2025 року направило лист, в якому зазначило, що банківська карта № НОМЕР_1 не емітувалась на ім`я зазначеної в ухвалі особи.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Цивільна справа вирішується з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (див. пункти 73, 75 постанови Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 523/7796/19 (провадження № 61-5873св24).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15 (провадження № 61-517св18) кредитор зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Звертаючись з вказаним позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не надало належних і допустимих доказів того, що первісний кредитор відкрив на ОСОБА_1 картковий рахунок, випустив і надав відповідачу платіжну картку, встановив кредитний ліміт, а ОСОБА_1 отримала кредитну картку та використовувала кредитні кошти.

Відсутність доказів відкриття ОСОБА_1 банківського рахунку, видачі їй картки і встановлення на неї кредитного ліміту, позбавляє суд можливості дійти висновку про те, що первісний кредитор виконав зобов`язання за вказаним договором в частині надання відповідачу кредиту.

Додане до позовної заяви платіжне доручення, не є належним доказом надання відповідачу коштів за кредитним договором, оскільки не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти саме відповідачу, з урахуванням того, що банківська карта № НОМЕР_1 не емітувалась на ім`я ОСОБА_1 .

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року

у справі № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).

За таких обставин, враховуючи недоведення позивачем обставин щодо надання первісними кредиторами відповідачу грошових коштів в кредит, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для відшкодування позивачу судового збору, сплаченого за подання позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 16 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцього, 1 корпус 28, ).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , (зареєстрована на АДРЕСА_1 )

Суддя Марина СМИК