Справа № 144/1729/25
Провадження № 2/144/693/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

про зупинення провадження у цивільній справі

"18" грудня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Магдяк Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Дудник С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Теплицького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа, згідно якої позивач просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 22 березня 2021 року у справі № 144/194/21, та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 19.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13 годину 00 хвилин. 18.12.2025.

05.12.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі, у зв`язку із його перебуванням на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 оперативно тактичного з`єднання 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. А також у клопотанні про долучення доказів, зазначила, що заперечує проти зупинення провадження у справі, оскільки аліменти - це кошти, призначені виключно для утримання дитини, забезпечення її нормального розвитку, лікування, реабілітації, харчування та гідного життя. Це не формальність і не фінансове питання між батьками це щоденна необхідність дитини, яку не можна відкласти чи призупинити. Будь-яка спроба затягнути процес безпосередньо порушує права дитини, гарантовані Конституцією та Сімейним кодексом України. Позивач наголошує, що не просить стягнення додаткових витрат, а лише просить змінити спосіб стягнення аліментів із твердої суми на 1/4 частину від доходу відповідача, що повністю відповідає нормам сімейного законодавства та принципу справедливого забезпечення потреб дитини.

До матеріалів справи долучено медичний висновок, що підтверджує необхідність лікування дитини, зокрема регулярного проходження лікувальної терапії в басейні, курсів ЛФК, а також проведення дороговартісного стоматологічного лікування, що підтверджено квитанціями. Усі ці витрати є постійними й необхідними для підтримання здоров`я дитини, а будь-яке затягування розгляду справи безпосередньо ставить під загрозу можливість продовжувати це лікування.

Такий спосіб поведінки відповідача вкотре доводить, що подана ним заява про зупинення провадження є спробою ухилення від обов`язку з утримання дитини, а не реальним, обґрунтованим процесуальним кроком. Зволікання у розгляді справи є неприпустимим і суперечить принципу пріоритетності прав та інтересів дитини.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали, справи, клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, вимогами ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з висновком Верховного Суду у справі № 557/1226/23 від 13.03.2025, вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду також зазначив, що у справі, яка стосується аліментів на утримання дитини, суд і сторони справи повинні забезпечити реалізацію найкращих інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Беручи до уваги, що зупинення провадження у справі, що розглядається, може призвести до надмірної тривалості розгляду справи, що жодним чином не сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів малолітньої дитини сторін, а тому доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 210, 251, 353, 354 ЦПК України, ст. 7 СК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Судове засідання у справі призначити о 10 годину 15 хвилин 19 січня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя