Номер провадження по справі 2/387/432/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

представник позивача

( в режимі відеоконференцзв`язку) Пузиря В.О.

позивачки ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Добровеличківка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача Управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради, служби у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 19.03.2025 надійшла позовна заява, в якій представник позивача в інтересах ОСОБА_1 просить розірвати шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований 23.11.2023 у Фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану міста Кропивницького Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 939. Також Позивачка просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу відповідача) та аліменти на особисте утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття, а також визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_6 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 23.11.2023 сторони зареєстрували шлюб у фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що вчинено актовий запис № 939. Від подружнього сімейного життя в них народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєрозуміння. Дитина проживає біля матері. Сторони не можуть порозумітися та добровільно визначити місце проживання дитини. Дитина ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує постійного безперервного догляду за нею матір`ю.

При визначенні місця проживання дитини слід враховувати, що Позивач має постійне місце проживання та створені належні умови для проживання і виховання дитини. Це підтверджується Договором оренди житлового приміщення від 23.04.2025 за адресою АДРЕСА_1 .

З метою отримання відповідних письмових доказів на підтвердження належних умов та їх забезпечення Позивачкою до позовної заяви додано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору з боку Позивача Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради та витребування акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини з матір`ю та висновку щодо доцільності визначення її місця проживання з нею.

Так, мати небайдужа до майбутнього своєї дочки, бажає та здійснює заходи щодо надання їй усього необхідного обсягу турботи, враховуючи її вік, з метою гармонійного зростання та всебічного розвитку, оскільки дитина даного віку потребує постійної уваги саме з боку матері, яка у повному обсязі забезпечує такі потреби дитини. Остання дбайливо і з любов`ю ставиться до дитини, має бажання та намір забезпечити гармонійний розвиток та зростання дитини в повному обсязі відповідно до її вікових потреб.

Конфліктна ситуація між сторонами призводить до неминучих сварок з приводу місця проживання дитини, що негативно впливає на розвиток дитини та її духовний стан, оскільки дитина через сварки відчуває постійну конфліктну напругу в подружжі.

За місцем проживання Позивача створено всі умови для зростання та розвитку дитини; остання бере активну участь у вихованні дитини, тому в інтересах дитини місце проживання слід визначити з Позивачем, як із матір`ю. Крім того, у зв`язку з її малолітнім віком місце проживання дитини в разі наявного спору щодо її проживання повинна проживати саме з матір`ю, оскільки таке визначення забезпечить правову визначеність щодо її проживання та належний психологічний розвиток.

Крім того, слід зазначити, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким дитина проживатиме. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 750/7944/20 (провадження № 61-1487св20).

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Такий правовий висновок зроблено Великою палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 61-327цс18.

Крім того, факт існування сварок та неприязних відносин між Позивачем та Відповідачем підтверджується терміновими заборонними приписами щодо кривдника: серія АА № 466855 від 28.03.2025 та серія АА № 466828 від 16.04.2025, згідно яких Відповідач вчиняв психологічне насильство щодо Позивачки.

Таким чином представник позивача зазначає, що найкращим інтересам дитини відповідатиме визначення її місця проживання разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що є житлом, яке Позивачка винаймає на підставі договору оренди житлового приміщення від 23.04.2025.

Крім цього, батьки зобов`язанні утримувати свою дитину. У зв`язку з обставиною того, що дитина з матір`ю та Відповідачем не проживає разом, найкращим захистом інтересів дитини є заявлення вимоги про стягнення aліментів на утримання дитини з Відповідача. Спільне життя Позивача та Відповідача у зареєстрованому шлюбі припинено; ОСОБА_1 окремо проживає з дитиною за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе та своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг та житло. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Позивач, у силу закону, має право на отримання від Відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання Позивача, яка постійно проживає з дитиною; однак ОСОБА_2 у добровільному порядку такі грошові кошти не надає.

Із урахуванням вищевикладеного Позивач, через незалежні від неї обставини та за умовами віку дитини, яка потребує постійної присутності матері, не має можливості належним чином матеріально утримувати себе й свою дитину. Тому вона потребує утримання з боку Відповідача, який є батьком їх спільної дитини і може надавати матеріальну допомогу. Зазначене спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача наголошував суду, що відповідач не скористався своїм правом на відзив.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також пояснила, що наразі проживає за місцем проживання ОСОБА_2 , який не відпускає її доньку проживати із нею. З квітня року ОСОБА_2 не дозволяє їй самій гуляти з дитиною на вулиці. Тому вона змушена залишатися поруч із малолітньою донькою. Також ОСОБА_2 систематично чинить домашнє насильство, моральний тиск, встановив за її місцем проживання відеокамери для слідкування за нею разом із дитиною. Траплялось, що ОСОБА_2 виривав дитину у неї. Проживати з ОСОБА_2 стає нестерпно та її доньку це сильно травмує, але вона змушена проживати в одному будинку із ОСОБА_2 щоб не залишати свою доньку. Вона не погоджується з відповідачем щодо недійсності договору оренди та планує з дитиною проживати в квартирі у м.Кропивницькому. Вона взмозі забезпечувати належні умови для доньки, адже відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, а також її сестра та мати працюють і готові їй допомагати. Наразі позивачка не працює, так як перебуває у відпустці у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач і Відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , народжену ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що відносини між позивачем та відповідачем наладяться так як на даний час вони проживають разом. Також щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, Відповідач ОСОБА_2 категорично не погоджується, вважаючи, що найкращим інтересам малолітньої дитини відповідає проживання біля батька.

З моменту народження малолітня донька позивача проживає у житловому будинку, належному відповідачу на підставі договору дарування житлового будинку, де позивачем ОСОБА_2 створено всі належні умови для розвитку та виховання доньки. Це підтверджується актом обстеження умов проживання дітей № 44 від 01.05.2025 року.

Разом із відповідачем проживає неповнолітній син від попереднього шлюбу, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_2 , як люблячий батько, займається належним вихованням дітей, створює для них всі необхідні умови, дбає про їх розвиток, піклується про їхнє фізичне та психологічне здоров`я, та забезпечення достатнього рівня матеріального забезпечення потреб власних дітей. Також для позивача важливим є створення між дітьми сталих, міцних та близьких стосунків.

Ці факти підтверджуються доказами: договором дарування житлового будинку, характеристика відповідача з місця проживання, довідка з місця проживання, довідка КНП «Помічнянський ЦПМСД», довідкою про склад сім`ї відповідача № 736, характеристикою з місця роботи відповідача, довідкою об`єктивка з місця роботи відповідача, довідкою про доходи відповідача, довідкою з місця навчання ОСОБА_4 , характеристикою з місця навчання ОСОБА_4 , довідкою психолога.

Позивач ОСОБА_1 , за думкою відповідача, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не в достатній мірі доглядає за малолітньою донькою та не приділяє достатньо часу розвитку та вихованню дитини. Також приділяє більше часу своїм особистим проблемам та спілкуванню з родичами, які своїм ставленням налаштовували відповідача негативно до відносин у сім`ї. Після тривалих розмов із родичами позивач починала влаштовувати скандали, провокувати конфлікти та ображати відповідача та його родичів, що негативно впливало на емоційний стан дітей. Також зазначається, що позивач ОСОБА_1 часто вчиняє дії, які негативно впливають на сімейну динаміку.

Позивачка багаторазово викликала поліцію, вводячи в оману працівників поліції, повідомляючи, що відповідач чинить відносно неї насилля, внаслідок чого неодноразово органами поліції виносилися термінові заборонні приписи щодо неї та відповідача. Такою своєю поведінкою безпідставно викликала поліцію, вводячи в оману працівників поліції та повідомляючи, що відповідач чинить щодо неї насилля, внаслідок чого органами поліції позивач ОСОБА_1 намагалася усунути відповідача, як батька, від виховання дитини.

На думку відповідача, позивач не може створити належних умов для проживання з нею малолітньої дитини, оскільки не має сталого доходу та власного житла з створеними належними умовами для проживання доньки.

Також відповідач надав свої пояснення, що він звернувся до Добровеличківського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини до трьох років біля батька. На період перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років відповідач утримає малолітню доньку та сина за рахунок коштів та нарахувань від продажу електричної енергії, вироблюваної генеруючою електроустановкою приватного домогосподарства за «зеленим» тарифом, відповідно до довіреності від 12.05.2025. Виплати від продажу електричної енергії за рік становлять близько 240 000 грн, як вбачається з актів купівлі-продажу електричної енергії за попередній 2024 рік.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договіром) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, доглядати за її здоров`ям, фізичним, духовним і моральним розвитком, навчанням, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Аналіз наведених норм права, зокрема практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав і інтересів дитини та враховує її інтереси, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько проживають окремо, орган опіки та піклування або суд мають вирішити питання про місце проживання малолітньої дитини. При вирішенні спору між ними враховуються: ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення своїх прав, установлених Конституцією України, а також Конвенцією про права дитини та іншими міжнародними договорами України. Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За Декларацією принципами дитині законодавством та іншими засобами має забезпечуватися спеціальний захист і створюватися сприятливі умови, що дадуть їй можливість розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально. Дитина повинна рости під опікою й відповідальністю своїх батьків у атмосфері любові та моральної й матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Проте принцип розлучення малолітньої дитини зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не може тлумачитися так, ніби матір має перевагу перед батьком при вирішенні питання про місце проживання дитини, з урахуванням рівності прав обох батьків.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини; отже й витрати на потреби дитини мають бути однаковими.

Отже відповідач вважає, що ним створені всі необхідні умови для комфортного проживання дитини, а також спільне проживання обох дітей відповідача відповідатиме найкращим інтересам дітей, зокрема малолітньої доньки, стосовно спірного місця проживання якої вирішується судом. Тому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того відповідач вважає, що позивачка бажає виїхати з дитиною за кордон. Також позивач зазначив, що для його старшого сина це буде значний стрес, якщо відповідачка забере дитину. На запитання суду відповідач пояснив, що зможе надати належне піклування дитині та він працює машиністом на залізниці. Спочатку він візьме на певний час відпустку, а далі дитина піде у дитячий садок, і він зможе продовжувати працювати. Також відповідач зазначив, що має достатні доходи від сонячних батарей та отримує заробітну плату. Має належне житло та забезпечить дитину всім необхідним. Водночас позивачка не має власного житла та роботи. Її мати також не має власного житла. Отже позивачка вводить суд в оману.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2025 було відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 надано термін на примирення.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви .

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2025 заяву ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2025 клопотання відповідача про забезпечення позову шляхом заборони зміни місця проживання дитини без згоди батька до вирішення справи по суті та заборону виїзду за межі України без згоди батька, визначення місця проживання дитини повернуто заявнику.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.07.2025 витребувано докази.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.07.2025 в клопотанні відповідача про надання строку на примирення відмовлено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.07.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача про відвід судді відмовлено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.07.2025, 28.10.2025 вирішено проводити судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 клопотання відповідача про забезпечення позову шляхом заборони виїзду дитини за кордон без згоди батька повернуто заявнику.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 клопотання відповідача про забезпечення позову шляхом заборони матері змінювати місце проживання дитини до вирішення справи по суті повернуто заявнику.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 клопотання відповідача про забезпечення позову шляхом зобов`язання повернути документи дитини повернуто заявнику.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом залишення малолітньої дитини проживати з батьком та рідним братом повернуто заявнику.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.09.2025 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору службу у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 23.11.2023, виданого Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.11.2023 у фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 939 ( Т.1 а.с.14).

Від сумісного проживання подружжя має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.05.2024, виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському району Кіровоградської області Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) (Т.1 а.с. 15).

З договору оренди житлового приміщення від 23.04.2025 встановлено, що ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою АДРЕСА_1 ( Т.1 а.с.16-17).

Із термінового забороненого припису стосовно кривдника від 16.04.2025 серія АА №466828 встановлено, що ОСОБА_2 винесено заборонений припис терміном на 3 доби відносно ОСОБА_6 (Т.1 а.с.18).

Із термінового забороненого припису стосовно кривдника від 28.03.2025 серія АА №466855 встановлено, що ОСОБА_2 винесено заборонений припис терміном на 3 доби відносно ОСОБА_6 (Т.1 а.с.19).

З пояснення управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради №369 від 15.05.2025 встановлено, що правові підстави для надання висновку органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо визначення місця проживання малоілтньої дитини ОСОБА_5 та акту обстеження умов проживання дитини та матері відсутні, так як мати і дитина проживає в м.Помічна Кіровоградської області ( Т.1 а.с.37).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його мати ОСОБА_9 та батько ОСОБА_2 ( Т.1 а.с.76).

Зі змісту договору даруванння житлового будинку від 13.07.2013 з`ясовано, що ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок з господарсько побутовими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 ( Т.1 а.с.77).

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 7473003 від 02.08.2013 встановлено, що ОСОБА_2 належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ( Т.1 а.с.78).

Зі змісту акту обстеження умов проживання дітей №44 від 01.05.2025 з`ясовано, що проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 санітрано-гігієнічні умови на достатньому рівні. Житлово-побутові умови добрі. Будинок складається з передпокою ванної кімнати, кухні та коридору. Для дівчинки створені всі необхідні умови для комфортного розвитку та проживання. Дівчинка має окреме ліжко, шафу для одягу та іграшки. Батько дитини працює в Локомативному ДЕПО ТЧ4 на посаді машиніста електровоза. Мати ОСОБА_10 перебуває в дикретній відпустці ( Т.1 а.с.79).

Зі змісту характеристики на ОСОБА_2 , виданої головою вуличного комітету Помічнянської міської ради, з`ясовано, що ОСОБА_2 за час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг від сусідів не надходило. Проживає разом з дружиною і дітьми. Зі старшим хлопчиком грає у футбол, їздить на рибалку, на території домоволодіння є дитячий майданчик, гойдалка, гірка, батут. Дівчинка на вулиці грається переважно із татом ( Т.1 а.с.80).

З довідки, виданої органом самоврядування виконавчого комітету Помічнянської міської ради Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_2 , є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 зарекомендував себе відповідальним та доброзичливим. Батько двох дітей. В конфліктних ситуаціях помічений не був ( Т.1 а.с.81).

З довідки №736 виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02.05.2025 №736 з`ясовано, що ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , до складу його сім`ї входять дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_4 ( Т.1 а.с.8 2).

З довідки КНП Помічнянський центр первинної медико-санітарної допомоги від 05.05.2025 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку у лікаря-педіатра КНП "Помічянський ЦПМСД від 22.05.2024, дитина - здорова, батько завжди цікавиться здоров`ям дитини ( Т.1 а.с.82 зворотня сторінка).

Зі змісту характеристики АТ "Українська залізниця" встановлено, що ОСОБА_2 працює у виробничому підрозділі "Локомотивне депо Помічна" служби локомотивного господарства регіональної філії "Одеська залізниця" працював на посаді слюсаря з огляду та ремонту рухомого складу 3 розряду з 20.02.2015 на посаді помічника машиніста електровоза працював з 16.04.2015. З 20.02.2020 працює на посаді машиніста електровоза 2 класу кваліфікації ( з 26.10.2023) зарекомендував себе з позитивної сторони ( Т.1 а.с.83).

З довідки про доходи АТ "Українська залізниця" регіональної філії "Одеська залізниця" служба локомотивного господарства від 15.04.2025 з`ясовано, що ОСОБА_2 за період з квітня 2024 по березень 2025 року отримав заробітну плату в розмірі 507 127 гривень 75 копійок ( Т.1 а.с.84).

Зі змісту характеристики на Будник Антона учня 4 класу ліцею №1 ім.Героя України ОСОБА_11 з`ясовано, що дитина зарекомендувала себе з позитивної сторони, ходить на футбол, приходить завжди охайним, школу без причини не пропускає, пропускає лише тоді коли хворіє. Має добре здоров`я ( Т.1 а.с.85).

З довідки виданою Опорним закладом "Ліцей №1 імені Героя України Березняка Євгена Степановича Помічнянської міської ради Кіровоградської області " з 01.09.2021 навчається в даному навчальному закладі батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_9 цікавляться життям сина ( Т.1 а.с.85 зворотня сторона).

З довідки психолога від 12.05.2025 з`ясовано, що ОСОБА_12 відвідує індивідуальні консультації у практичного психолога, мета зустрічей є виявлення емоційного стану дитини та покращення психоемоційного стану дитини ( а.с.86).

З листа ГУНП в Кіровоградській області Новоукраїнський РВП ВП №2 (селище Добровеличківка) від 12.06.2025 з`ясовано, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-8 КУпАП від 13.05.2025, винесено тимчасові заборонні приписи 11.05.2025, 16.04.2025, 28.03.2025. Відносно ОСОБА_1 складались протоколи про вчинення адміністративного правопорушення від 29.03.2025 за ч.2 ст. 173-8 КУпАП ( звільнено від відповідальності), 13.05.2025 за ч.2 ст. 173-8 КУпАП ( на розгляді у суді), 27.05.2025 за ч.2 ст. 173-8 КУпАП ( на розгляді у суді). Було винесено тимчасові заборонні приписи 26.05.2025. 11.05.2025, 16.04.2025 та 28.03.2025. Протягом останніх 4 місяців між собою конфліктують, знаходяться на стадії розлучення, на обліках перебувають лише як «Кривдник» ( Т.1 а.с.106).

З матеріалів №951 ГУНП в Кіровоградській області Новоукраїнського РВП ВП №2 ( селище Добровеличківка) з`ясовано, що ОСОБА_1 звернулася до поліції щодо факту домашнього насильства ОСОБА_2 ( Т.1 а.с.150 -208).

Зі змісту листа виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 01.07.2025 №Б-418 з`ясовано, що станом на 01.07.2025 малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьками за адресою АДРЕСА_2 ( Т.1 а.с.216).

Зі змісту довідки виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 18.07.2025 №133/01-21/1 з`ясовано, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 . Діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають за адресою АДРЕСА_2 ( Т.1 а.с.247).

Зі змісту акту обстеження умов проживання дітей №73 від 07.07.2025 встановлено, що оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 сім`я Будник . Санітарно-гігієнічні умови на достатньому рівні . Житлово-побутові умови добрі.Будинок облаштований меблями та побутовою технікою. Для дітей створенні всі необхідні умови для комфортного проживання. Забезпечені продуктами харчування та одягом ( Т.2 а.с.27).

Зі змісту довідки про проходження попереднього періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин №61, з`ясовано, що станом на 15.01.2025 ОСОБА_2 пройшов огляд, згідно з яким психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання обов`язків машиніста електровоза відсутні ( Т.2 а.с.28).

Зі змісту довідки про доходи АТ "Українська залізниця" регіональної філії "Одеська залізниця" служба локомотивного господарства від 07.07.2025 встановлено, що ОСОБА_2 за період з липня 2024 по червень 2025 року отримав заробітну плату в розмірі 458 610 гривень 14 копійок ( Т.2 а.с.29).

З психологічного висновку щодо емоційного стану ОСОБА_13 , 10 років з`ясовано, що після розлучення батьків ОСОБА_14 пережив сильне емоційне потрясіння. Батько вдруге одружився і в них народилась донька, хлопчик дуже прив`язався до сестрички. Вважає її головною у своєму житті. У взаємодії з психологом проявляє захисну реакцію намагається відгородити сестру від болю та емоційних переживань. Хлопчик переживає тривогу, щодо розлучення батька вдруге. Присутність сестри є для нього джерелом стабільності, тепла та емоційної безпеки. Потенційне розлучення може мати негативний вплив на його психоемоційний стан ( Т.2 а.с.41) .

Зі змісту виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має відчуття тривоги, роздратованість, порушення сну ( Т.2 а.с.42) .

Зі змісту довідки голови вуличного комітету Помічнянської міської ради з`ясовано, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 , за даною адресою проживає донька ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діти постійно проживають з батьком ( Т.2 а.с.43).

Зі змісту акту про фактичне місце проживання малолітньої дитини №1 від 21.07.2025 з`ясовано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживають з батьком ОСОБА_2 з моменту народження і по теперішній час ( Т.2 а.с.49-50).

Зі змісту акту обстеження умов проживання 23.07.2025 працівника управління з питань захисту прав дітей оглянуто квартиру за адресою АДРЕСА_3 з`ясовано, що наявні всі комунальні зручності, кімнати квартири облаштовані меблями та побутовою технікою ( Т.2 а.с.79).

Згідно з висновком щодо визначення місця проживання малолітньої дитини виданого виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 31.07.2025 №103 з`ясовано, що орган опіки та піклування об`єктивно не може визначити доцільність проживання дитини біля одного із батьків, тому повністю довіряє суду у прийняті рішення щодо цього спору ( Т.2 а.с.83-85).

Зі змісту довідки про проходження попереднього періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин №545, з`ясовано, що станом на 23.05.2025 ОСОБА_1 пройшла огляд, згідно з яким психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання психіатричні та наркологічні захворювання відсутні ( Т.2 а.с.99).

Із витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до кримінальної відповідальності не притягувалась та раніше не судима, відомості про розшук відсутні ( Т.2 а.с.100).

З поданої позивачкою заяви вбачається, що остання не бажає примиритися. Суд надавав час для примирення сторін, однак результату це сторонам не дало. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами у справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін. Суд зазначає, що надавав достатньо часу сторонам для примирення, але сторони не примирилися. Заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу суд не приймає до уваги так як позивачка не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем та не бажає з ним проживати. Також суд враховує, що спільній дитині сторін на даний час більше одного року та позивачка в стані вагітності не перебуває.

Отже суд доходить до висновку, що позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Щодо позовної вимоги позивачки про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 суд дійшов до таких висновків.

Суд зазначає, що в процесі розгляду судової справи склалася ситуація, в якій батьки не взмозі віднайти способи проживання дитини з батьками і належним чином забезпечити те, що потрібно дитині, за взаємним погодженням. Ця ситуація потребує втручання з боку держави та внутрішнє переконання суду, яке ґрунтується на повній та всебічній оцінці всіх обставин у сукупності, оскільки враховуючи незначний вік дитини, суд не має можливості з`ясувати її думку.

Однак Верховний Суд наголошує, що першочергова увага повинна приділятися не інтересам батьків, а саме інтересам дитини.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім - права батьків.

Суд в судовому засіданні з`ясував, що позивачка змушена проживати в будинку із відповідачем, який не віддає дитини. Водночас сторони не заперечують, що піклування за дитиною здійснює мати ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 також приймає участь у вихованні дитини, але основні обов`язки виконує саме матір дитини.

Суд погоджується, що у відповідача краще матеріальне становище ніж у позивачки та наявне своє житло, а також суд приймаючи рішення враховує доаводи Відповідача щодо ризику травматизації старшого сина в разі розлуки із сестрою.

Однак суд вважає, що в цій ситуації ці обставини не є вирішальними, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, а також можливих побачень брата із сестрою. Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дітей, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати.

Так, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 716/591/19 зазначено, що: «Встановивши, що з початку літа 2019 року діти проживають разом із матір`ю та її чоловіком, висновок органу опіки та піклування є недостатньо обґрунтований, оскільки надає переваги батьку дитини лише з точки зору кращого матеріального стану, що при визначенні місця проживання дітей заслухавши думку доньки сторін, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, надав першочергове значення саме найкращим інтересам дітей, не може бути вирішальним, що не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дітей, який безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати».

Також суд не приймає доводи відповідача щодо того, що позивачка не має власного житла або її джерело доходів нестабільне, як неспроможні, оскільки при визначенні місця проживання дитини суд бере до уваги також інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків щодо виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, та повинен виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Суд наголошує, що Відповідач, маючи постійне місце роботи машиніста, на переконання суду не зможе самостійно забезпечити належні умови догляду за дитиною, адже дитині 1 рік і 6 місяців, і такий вік потребує особливого постійного догляду, який на даний час виконує ОСОБА_1 . Крім того, у батька на утриманні є старший син від іншого шлюбу, що також потребує значних зусиль для догляду за іншою дитиною у поєднанні з постійною роботою.

У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 463/3301/16-ц суд зазначив, що: «Доводи касаційної скарги про те, що позивач не має власного житла її джерело доходів нестабільне є неспроможними, оскільки суди при визначенні місця проживання дитини беруть до уваги також інші критерії зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків щодо виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, та повинні виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини».

Найважливіше у цих правовідносинах інтерес дитини. Суд враховує позицію Позивачки, так як дійсно малолітня дитина потребує постійного, якісного догляду, стабільного емоційного контакту, безперервності догляду та середовища, яке сприяє її розвитку.

Малолітня дитина має більше потреб у постійному фізичному догляді та турботі саме з боку матері, так як ОСОБА_1 більшою мірою здійснює безпосередні функції догляду за дитиною (модуль грудного вигодовування, нічний догляд, елементарні турботи тощо) або якщо мамі легше забезпечити психологічну та емоційну стабільність для дитини через близькість, зв`язки з обстановкою та середовищем.

Вік дитини (1 рік 6 місяців) період, коли емоційна прив`язаність до матері зазвичай сильна, а дитина ще потребує постійного фізичного контакту, засвоєння режиму, годування за графіком тощо. На переконання суду роль матері є ключовою для стабільності почуттів дитини.

Будь-яких негативних характеристик матері ОСОБА_1 щодо догляду за малолітньою дитиною судом не встановлено.

Суд зазначає, що при розгляді такої категорії справ матеріально побутове забезпечення батьків судом враховується, але не є визначальним.

Щодо доводів Відповідача про соціальні та побутові умови матері, суд зазначає, що якщо мати потребує підтримки для забезпечення відповідних умов забезпечення догляду, суд враховує наявність соціальних служб або можливість надання допомоги матері для створення відповідних умов батьком дитини ОСОБА_2 .

Разом з тим суд вважає необґрунтованим висновком органу опіки та піклування, який не надав категоричної відповіді щодо вирішення судового спору.

Нормами частин четвертої-шостої статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд ознайомившись із висновком органу опіки та піклування, зазначає, що орган опіки і піклування не визначився з приводу того з ким із батьків має проживати дитина. Такий висновок на переконання суду є не обґрунтованим та жодним чином не сприяє належному вирішенню сімейного спору відносно дитини.

Щодо визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч.5 ст. 7 СК України, учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками.

Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування

Крім того суд не приймає доводи Відповідача про недійсність договору оренди житла, так як немає номера договору та інших реквізитів. Суд зазначає, що ті реквізити на які вказував відповідач не тягнуть за собою підстав для визнання договору оренди житла недійсним. Нотаріальне посвідчення такого не є обов`язковим, якщо строк дії договору становить менше ніж три роки (ст.793-794 ЦК України). Сторони можуть його посвідчити за власним бажанням. В договорі чітко зазначені: предмет договору - Детальний опис житла (адреса, площа, кількість кімнат, технічний стан, наявне майно згідно з актом прийому-передачі); термін оренди - Конкретний термін, на який передається житло в користування; Орендна плата - Розмір плати, порядок і терміни її внесення; Права та обов`язки сторін - Чітко визначені права орендодавця та орендаря.

Отже суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із матір`ю ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Вимогами ч.1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання малолітньої дитини у визначеному позивачкою розмірі.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що позивачка, на утриманні якої знаходяться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов`язку, зобов`язаний їх сплачувати .

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини необхідно задовольнити повністю .

Згідно з ч.2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу ) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі .

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи те, що дитина сторін потребує догляду, так як Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд враховує, що Відповідач має постійний заробіток та постійні доходи. Отже з ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на особисте утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 (однієї/шостої) частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік і, враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування Інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Водночас суд враховує потреби та фінансові можливості ОСОБА_2 . У цьому випадку суд виходить із принципу справедливості та розумності, тому вважає за можливе задовольнити позов і стягнути з відповідача на утримання дружини 1/6 частини його заробітку (доходів).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць .

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Позивачка є звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та на користь держави щодо двох позовних вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 19, 104, 105, 109, 110, 112, 114, 150, 153, 161, 180-183 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача Управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради, служби у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 23.11.2023 у Фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 939.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачці - ОСОБА_16 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на особисте утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 (однієї/шостої) частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Допустити негайне виконання рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в межах суми платежу за один місяць.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 1937 ( одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень ) 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 копійок .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с.Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача Управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради ( вул.Велика Перспективна,41 м.Кропивницький Кіровоградської області, 25022);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Помічнянської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Перемоги, 91, м. Помічна, Новоукраїнський район, Кіровоградська область).

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2025 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.