Справа № 489/5368/25
Номер провадження 2/489/2798/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради (далі-відповідач 1), третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ніка Наталя Вікторівна про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 2001 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним. Первісно зазначена квартира АДРЕСА_1 була надана батькові позивачки ОСОБА_3 у складі сім`ї дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_2 , внук - ОСОБА_4 , що підтверджується Ордером на житлове приміщення №348 від 23.02.1988. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . У червні 2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ніка Наталі Вікторівни Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про заведення спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка - ОСОБА_2 , на що отримала роз`яснення, що після перевірки в Реєстрі територіальної громади міста Миколаєва щодо реєстрації спадкодавця на момент смерті з`ясувалося, що її чоловік ОСОБА_2 на день його смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 і тому не вибачається можливим заведення спадкової справи після смерті її чоловіка, оскільки позивачем пропущено встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Про те, що її чоловік ОСОБА_2 , з яким позивачка уклала шлюб 16 травня 1969 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 16 травня 1969 року, серія НОМЕР_1 , який зареєстрований у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, має спільного сина, проживала разом з чоловіком до самої його смерті за однією адресою: АДРЕСА_3 , але зареєстрований на момент смерті за зовсім іншою адресою, стало повною несподіванкою. Актом про проживання особи не за місцем реєстрації вих.№86 від 07.07.2025 року, який підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та підписи яких посвідчені директором ТОВ «Керуюча компанія «Південна» підтвердили той факт, що спадкодавець чоловік позивачки ОСОБА_2 постійно проживав разом з дружиною за адресою: квартира АДРЕСА_1 у квартирі, яка належна їм на праві спільної часткової власності, здійснював догляд за важко хворою дружиною, повністю матеріально та фінансово утримував свою дружину.

З цих підстав позивач просив суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 .

В уточненій позовній заяві, просила суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 з 1988 року до часу відкриття спадщини.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за відсутності їх представника.

Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ніка Наталя Вікторівна в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про те, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ордеру на житлову приміщення №348 від 23.02.1988 ордер видано ОСОБА_3 з сім`єю з 4 осіб на право заняття в порядку обміну житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (склад сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 )

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 13.11.2001 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом Управління по вирішенню житлових проблем, на підставі рішення виконкому міської ради №751 від 28.11.1997 про переоформлення особистого рахунку, на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок на житлову площу по АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.05.1969 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті спадкова справа не заводилася (лист приватного нотаріуса Ніка Н.В. від 24.07.2025)

Актом про проживання особи не за місцем реєстрації від 07.07.2025, підписаного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , засвідчено факт того, що ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживав за однією сім`єю разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 з 1988 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснював за нею догляд, повністю матеріально та фінансово утримував свою дружину.

ОСОБА_1 має другу групу інвалідності відповідно до довідки сер. МСЕ-03 №000745.

Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Факт проживання позивача разом з спадкодавцем на момент смерті останнього підтверджується показами, допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Позивач просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 з 1988 року по час відкриття спадщини, але встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини і встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини регулюються різними нормами ЦК України та не є тотожними поняттями.

ОСОБА_2 був співвласником квартири і проживав в ній без реєстрації.

Суд приходить до висновку, що підлягає встановленню факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно позивачу для можливості реалізації його спадкових прав, як спадкоємця першої черги.

Проте, суд вважає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем з 1988 року (як того просить заявник) немає значення для правильного вирішення справи, адже для захисту прав ОСОБА_1 достатнім є встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем саме на день смерті останнього, як того вимагають норми закону, зазначені вище.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 2-18, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, адреса: 54005, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ніка Наталя Вікторівна, адреса: АДРЕСА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.12.2025.

Суддя В. В. Кокорєв