Справа № 461/8344/23 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/811/2471/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М.Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 02 липня 2025 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

21.05.2025 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника - громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого провадження ВП № 75194104 з примусового виконання виконавчого листа № 461/8344/23, виданого 15.04.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 82413,27 грн заборгованості за кредитним договором. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судового збору у розмірі 2024,86 грн. Виконання ухвали просила покласти на Державну прикордонну службу України.

Подання обґрунтовувала тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП № 75194104 з примусового виконання виконавчого листа №461/8344/23. 03.06.2024 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75194104 На даний час судове рішення не виконано, незважаючи на те, що приватним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання судових рішень боржником не вчинено. Вчинені приватним виконавцем ряд дій з арешту коштів ОСОБА_1 , накладення арешту на майно, не дали результату. На думку приватного виконавця, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України буде найдієвішим заходом та на даний час єдиним способом спонукати боржника виконати рішення суду. З урахуванням наведеного, просила подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А.

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначила, що вона направляла рекомендованим повідомленням боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик боржника до приватного виконавця, які боржник не отримала, та відповідно на виклик до приватного виконавця не з`явилася. Ухилення боржника від виконання зобов`язань полягає у неподанні декларації про доходи та майно боржника, що передбачено у пункті 2 постанови про відкриття виконавчого провадження; ігноруванні наявності відкритого виконавчого провадження; невиконання обов`язку з виконання судового рішення. Зазначене залишилося поза увагою суду, що призвело до постановлення судом незаконної ухвали.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У засіданні суду апеляційної інстанції приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП № 75194104 з примусового виконання виконавчого листа № 461/8344/23, виданого 15.04.2024 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 82413,27 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судового збору у розмірі 2024,86 грн.

03.06.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 75194104, згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно.

03.06.2024 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 75194104 та скеровано в банківські установи до виконання: АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299; БФ "Кредобанк", МФО 325365; АТ "Райффайзен Банк", МФО 300335; АТ "Ощадбанк", МФО 300465; АТ "СЕНС БАНК", МФО 300346; АТ "Укрексімбанк", МФО 322313; АТ "УкрСиббанк", МЦП 351005; АТ "Універсал Банк", МФО 322001; АБ "Укргазбанк", МФО 320478; АТ ПУМБ, МФС 334851; АТ "А-Банк", МФО 307770; АТ "Таскомбанк", МФО 339500; АТ "ОКСІ БАНК", МЦП 325990; ПАТ "АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849; ПАТ "Банк Восток", МФО 307123; БФ "ПроКредит Банк", МФО 320984; АТ "ОТП Банк", МФО 300528; АТ АКБ "Львів", МФО 325268; АТ "Ідея Банк", МФО 336310; АТ "Агропросперіс Банк", МФО 380548; АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614; АТ "БАНК АВАНГАРД", МФО 380946; ПАТ "АБ "ПІВДЕННИЙ", МФО 328209, АТ «БАНК АЛЬЯНС», МФО 300119, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749; AT "АБ "РАДАБАНК", МФО 306500; ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", МФО 380634; АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658; АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", МФО 380281; AT "PBC БАНК", МФО 339072; АТ "КБ "ГЛОБУС", МФО 380526, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПОЛТАВА-БАНК», МФО 331489.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк», АТ "Ідея Банк", АТ "Кредобанк", АТ "Таскомбанк" від 03.06.2024 року арешт накладено.

Згідно електронної відповіді МВС у Львівській області від 03.06.2024 року відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

07.06.2024 року приватним виконавцем в АТ «Ідея Банк» та АТ "Кредобанк" скеровано вимогу про надання інформації наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів та операцій на рахунках боржника за конкретний проміжок часу, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно відповіді АТ "А-Банк" від 07.06.2024 року, у боржника наявний один рахунок, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно відповіді АТ "Ідея Банк" від 12.06.2024 року, у боржника наявний один рахунки, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно відповіді АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», від 13.06.2024 року у боржника наявний один рахунок, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно відповіді АТ "ПУМБ", від 13.06.2024 року, у боржника наявний один рахунок, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно відповіді АТ "Кредобанк" від 18.06.2024 року, у боржника наявний один рахунок, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно відповідей інших банківських установ у боржника відсутні відкриті рахунки.

04.04.2025 року приватним виконавцем надіслано боржнику вимогу-виклик на адресу: АДРЕСА_2 з`явитись 15.04.2025 року о 14:30 год для дачі пояснень з приводу виконавчого документа, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень від 04.04.2025 року. Лист з вимогою-викликом повернувся приватному виконавцю як не вручений у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно відповіді Личаківської районної адміністрації від 17.04.2025 року, боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 17.04.2025 року, за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 18.04.2025 року, щодо боржника ОСОБА_1 відсутня інформація щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином в період з 15.04.2024 року по 18.04.2025 року.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 24.04.2025 року, земельних ділянок у власності на території області за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 01.05.2025 року, боржник ОСОБА_1 документована паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , оформлений 07.07.2023 року, термін дії до 07.07.2033 року, орган видачі - 2NLD(M3C), статус -діючий.

Згідно електронної відповіді Пенсійного фонду України від 15.05.2025 року про фізичних АТ осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи: боржник отримувала у 2021 році дохід у ТОВ «ПРЕМ`ЄР ГРУП».

Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України від 15.05.2025 року, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи щодо ОСОБА_1 в Державному реєстрі відсутня.

15.05.2025 року виконавцем в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано електронний запит в інші банківські установи про надання інформації наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів та операцій на рахунках боржника за конкретний проміжок часу, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно електронної відповіді АТ "Ощадбанк" від 15.05.2025 року в боржника наявні два відкритих рахунки в банку, залишок коштів на яких становить 0,00 грн., 0,00 грн.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2025 року в боржника наявний один відкритий рахунок в банку, залишок коштів на якому становить 0,93 грн.

Згідно електронної відповіді АТ «ТАСКОМБАНК» від 15.05.2025 року, в боржника наявний один відкритий рахунок в банку, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Згідно електронної відповіді АТ «Кредобанк» від 15.05.2025 року, в боржника наявний один відкритих рахунки в банку, залишок коштів на якому становить 0,00 грн.

Приватним виконавцем періодично надсилаються електронні вимоги в банківські установи, проте жодні кошти на рахунок боржника не надходять.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.05.2025 року встановлено, що у боржника ОСОБА_1 наявне нерухоме майно на праві спільної сумісної власності: квартира за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності, № НОМЕР_3 ,18.12.2006, виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради.

Згідно свідоцтва про право власності боржник зазначена « ОСОБА_2 », в ході виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно актового запису про шлюб №66 від 28 квітня 2007 року, складеного Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції боржник змінила прізвище з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені у пункті 1 Протоколу Конвенції, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

У пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Відповідно до частини 1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися саме у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції правильно виходив з того, що заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладеного на нього зобов`язання, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт вчинення боржником саме свідомих діянь, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні. Також сам факт невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 02 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра