Справа № 182/4337/25
Провадження № 2/0182/3122/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.12.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач, подаючи до суду первісний позов, просив стягнути з відповідача по справі заборгованість за договором застави в розмірі 337 800 грн. 00 коп. Проте, як стало йому відомо, відповідач знаходиться в реєстрі боржників та стягнення з нього грошових коштів є проблематичним, а тому, з огляду на вказане, для захисту права та законних інтересів щодо повернення грошових коштів, які він надав у позику відповідачеві, змушений змінити предмет позову, посилаючись на те, що, відповідно до договору позики, укладеного 15 лютого 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 473, ОСОБА_2 отримав у власність від нього грошові кошти в розмірі 337 800 грн. 00 коп. В забезпечення виконання умов Договору позики, 15 лютого 2022 року між ними було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 475. Предметом застави по даному договору є автомобіль IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , заставною вартістю 337 800 грн. 00 коп. Відповідач не заперечує, що в нього є борг перед ним, згідно Договору позики від 15.02.2022 року, але не може передати рухоме майно, яке є предметом застави, за договором застави від 15.02.2022 року - автомобіль IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , хоча, жодних інших обтяжень даний транспортний засіб не має. Тому, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, змушений звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким, в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 15.02.2022 року в розмірі 12 000 доларів США, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 .

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.25-26).

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, в канцелярію суду особисто подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував (а.с.43).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом, 15 лютого 2022 року, ОСОБА_2 від ОСОБА_1 отримав у власність грошові кошти в розмірі 337 800 грн. 00 коп. про що свідчить, укладений 15 лютого 2022 року договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 473 (а.с.6-7). Відповідно до вищевказаного договору, зокрема, в п.1.2. передбачено, що заставодавець, з метою забезпечення виконання умов Договору позики, заставляє автомобіль IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , заставною вартістю 337 800 грн. 00 коп. (а.с.6).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 572, 575, 576, 589 ЦК України, 1, 3, 5, 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що, в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право, у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Застава (іпотека) має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно ст.41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі, у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що підставою для звернення до суду з даним позовом є обставини, які полягають в тому, що відповідач зобов`язання по поверненню коштів в добровільному порядку не виконує, позивач є особою, права якої порушені, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про поновлення свого порушеного права, суддя приходить до висновку, що пред`явлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе, в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 15.02.2022 року в розмірі 12 000 доларів США, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , тим самим задовольнивши позовні вимоги.

Окрім цього, стороною позивача була заявлена вимога щодо визнання за ним права власності на транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , яка також підлягає задоволенню, оскільки фактично є похідною вимогою від вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами та є такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню й судовий збір в розмірі 3 393 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову до суду.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 128, 131, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 284, 354 ЦПК України, ст.15, 207, 524, 1046-1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 15.02.2022 року в розмірі 12 000 доларів США, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб IVECO PEGASO, 1995року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 393 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову до суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал