Справа № 752/7077/23
Головуючий у суді першої інстанції: Мазур Ю.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Кравчука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Американське Спільне Підприємство «Юсес», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Мазура Ю.Ю., повний текст якого складено 21 липня 2025 року, у справі №752/7077/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Американське Спільне Підприємство «Юсес» про стягнення коштів, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Американське Спільне Підприємство «Юсес» (далі - ТОВ «УАСП «Юсес») про стягнення коштів. Зазначив, що в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «УАСП «Юсес» до нього про витребування майна із чужого незаконного володіння, в рамках якої ТОВ «УАСП «Юсес» просить суд зобов`язати його повернути йому зернозбиральний комбайн JOHN DEER 9650 № НОМЕР_1 без зернової жатки, 2000 року випуску, зеленого кольору, бувший у використанні та Свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 17.06.2016, видане ДІСГ в Рівненській області, транзитний НОМЕР_3, з тих підстав, що він не виконав умови договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін № 18 від 11.02.2020, предметом купівлі якого був вищевказаний комбайн за ціною 1 452 000,00 грн., що в еквіваленті становить 60 500,00 доларів США на день укладання договору, кінцевий термін виконання якого визначено 20.12.2022. ТОВ «УАСП «Юсес» вказувало, що в період з 20.10.2022 та по теперішній час він не здійснив за умовами договору жодного платежу. Натомість ним на рахунки відповідача було сплачено 448 648,60 грн. Крім того, відповідачем не надано йому жодних рахунків-фактур, які є обов`язковою умовою сплати щомісячних платежів за договором. Через деякий час після укладання оспорюваного договору на його прохання відповідач надіслав йому на електронну адресу фотографію Свідоцтва про реєстрацію комбайна, відповідно до якого він довідався про те, що навіть у тому випадку якщо він сплатить всю суму коштів за оспорюваним договором, то він не зможе зареєструвати за собою право власності на предмет договору, оскільки предмет договору, який вказаний в оспорюваному договорі не відповідає Свідоцтву про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 17.06.2016. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «УАСП «Юсес» сплачені ним кошти за умовами договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін № 18 від 11.02.2020 в розмірі 448 648,60 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «УАСП «Юсес» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за умовами договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін № 18 від 11.02.2020, укладеного між ТОВ «УАСП «Юсес» та ОСОБА_1 у розмірі 448 648,60 грн.

Стягнуто з ТОВ «УАСП «Юсес» на користь держави судовий збір у розмірі 4 486,48 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Кравчук В.Л., який діє в інтересах ТОВ «УАСП «Юсес», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Розглядаючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовна заява від імені ОСОБА_1 не містить підпису, а додані до позовної заяви документи не були належним чином посвідчені. В матеріалах справи відсутні оригінали платіжних доручень про сплату позивачем оспорюваної суми коштів та Акту звірки, на які в обґрунтування вимог посилався позивач. Крім того, Акт звірки розрахунків сам по собі не є належним доказом факту здійснення господарських операцій або наявності заборгованості, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом. А відтак, вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

В судовому засіданні Дячук А.В., яка діє в інтересах ТОВ «УАСП «Юсес», апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.02.2020 між ТОВ «УАСП «Юсес» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір № 18, відповідно до якого продавець поставляє, а покупець приймає та зобов`язується повністю оплатити сільськогосподарську техніку, а саме: зернозбиральний комбайн JOHN DEER 9650 № НОМЕР_1 без зернової жатки, 2000 року випуску, на умовах визначених договором (п. 1.6.1. договору).

Згідно з п. 2.1. договору вартість товару, без урахування ПДВ, складає 1210000,00 грн, сума ПДВ складає 242000,00 грн, загальна вартість товару, з урахуванням ПДВ складає 1452000,00 грн, 60500 доларів США на день підписання договору згідно офіційного курсу НБУ, що і є загальною вартістю договору.

Відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.3. договору, договір укладається між продавцем та покупцем, як договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін чинним договором. Прийняття умов чинного договору означає повне і беззастережне прийняття сторонами усіх умов договору, без будь-яких винятків та/або обмежень і є рівносильними укладанню двостороннього письмового договору купівлі-продажу товару. Договір вважається укладеним і вступає в силу з дати його підписання та діє по 20.12.2022.

Пунктами 6.1. та 6.3.5. договору встановлено, що сторони домовились, що вартість товару, за даним договором визначається як сума платежів, здійснених покупцем на користь продавця у період дії договору та у порядку, визначеному його положеннями. Сторони домовились, що кінцева дата розрахунку буде 20.12.2022 включно.

Відповідно до п. 6.3., 6.3.1., 6.3.2., 6.3.3. оспорюваного договору вартість предмета договору сплачується продавцю шляхом сплати 48000 грн, що було еквівалентно 2000 доларів США, в строк до 01.03.2020, а залишок коштів від загальної вартості предмета договору ОСОБА_1 повинен сплачувати у вигляді щомісячного внеску (платежу) на користь відповідача, при цьому щомісячний платіж ОСОБА_1 має проводити виключно на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури.

Пунктом 6.7. оспорюваного договору передбачено, що у разі відмови ОСОБА_1 від отримання рахунків-фактур з будь-яких причин, вони будуть вважатися отриманими позивачем з дати їх направлення йому рекомендованими поштовими відправленнями.

Пунктом 9.1., 9.3. оспорюваного договору передбачено право відповідача в односторонньому порядку розірвати та припинити дію оспорюваного договору у разі несплати позивачем коштів в обумовлені терміни або інших умов оспорюваного договору, при цьому всі сплачені позивачем кошти за цим договором залишаються у продавця в повному об`ємі та рахуються як штрафні санкції за страчений час та моральний збиток та додатково позивач має сплатити штраф у розмірі 20% від загальної вартості оспорюваного договору та договір буде вважатися розірваним з моменту отримання позивачем відповідного повідомлення, при цьому предмет договору повертається продавцю та залишається його власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищевказаного договору ОСОБА_1 сплачено на рахунки відповідача 448 648,60 грн, а саме: 12 150,00 грн, що підтверджується квитанцією № 48019341 від 24.02.2020, 231 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 27 від 03.12.2020, 1 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 31717950-1 від 25.06.2020, 1 200,00 грн, що підтверджується квитанцією №30770772-1 від 14.04.2020, 30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 66 від 17.12.2020, 49 188,00 грн, що підтверджується квитанцією № 101 від 30.04.2021, 36 450,00 грн, що підтверджується квитанцією № 48016067 від 24.02.2020, 56 000,00 грн, що підтверджується заявою на переказ готівки № 56 від 01.02.2021, 3 940,60 грн, що підтверджується квитанцією № 70 від 13.09.2022, 2 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 73 від 16.08.2022, 2 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 93 від 19.10.2022.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період лютий 2020 - березень 2022 ТОВ «УАСП «Юсес» і ОСОБА_1 вбачається, що стан взаємних розрахунків за даними обліку наступний: станом на 31.03.2022 заборгованість на користь ОСОБА_1 - обороти за період 440 808,00 грн, кінцеве сальдо у розмірі 440 808,00 грн.

11.11.2022 ТОВ «УАСП «Юсес» напавило ОСОБА_1 повідомлення про розірвання договору № 18 від 11.02.2020 у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 щомісячного внеску (платежу) на користь відповідача, що є порушенням умов оспорюваного договору, а тому керуючись п. 9.3. оспорюваного договору відповідач в односторонньому порядку його розірвав вказуючи про необхідність сплати позивачем штрафу.

ОСОБА_1 порушив перед судом питання про стягнення з ТОВ «УАСП «Юсес» сплачені ним кошти за умовами договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін № 18 від 11.02.2020 в розмірі 448 648,60 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та стягнув з ТОВ «УАСП «Юсес» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 448 648,60 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Натомість відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України, за змістом п.4 ч.1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

При цьому пункт 4 частини першої статті 20 ГПК України не обмежує склад учасників такого спору.

Отже, законодавець відніс до юрисдикції господарських судів, зокрема, спори що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. При цьому визначальним є характер договору, з приводу якого виник спір, а не суб`єктний склад сторін позову.

У даній справі виникнення спірних правовідносин фактично зумовлене укладенням ОСОБА_1 та ТОВ «УАСП «Юсес» договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу кінцевої оплати за отриманий товар на визначений термін № 18 від 11.02.2020. При цьому, зі змісту вказаного договору вбачається, що ОСОБА_1 у зазначеному правочині виступав як фізична особа-підприємець, а сам договір був укладений у зв`язку зі здійсненням сторонами господарської діяльності, що свідчить про виникнення між ними господарських правовідносин, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України спір відносяться до юрисдикції господарських судів.

Відтак, такі позовні вимоги підлягали розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно, рішенняГолосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 377, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кравчука Володимира Леонідовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Американське Спільне Підприємство «Юсес», задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Американське Спільне Підприємство «Юсес» про стягнення коштів, закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на подання до Київського апеляційного суду заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією протягом десяти днів з дня отримання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді