КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року місто Київ.

Справа № 644/10451/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15124/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2025 року про повернення заяви про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київська область із заявою про забезпечення позову, якою просив: накласти арешт на належну ОСОБА_2 частину будинку загальною площею 51,5 кв. м., житловою площею 34,2 кв. м, площею земельної ділянки 459 кв. м, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , реєстрацій-ний номер об`єкта нерухомого майна: 22045967; накласти арешт на належні ОСОБА_2 100% статутного капіталу ТОВ «Тепломонтажпроект ДН» (код за ) номінальною вартістю 37 500,00 грн; накласти арешт на кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на її рахунках у будь-яких банківських та кредитно-фінансових установах; накласти арешт на будь-яке інше рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2025 року заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , 30 липня 2025 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що заява про забезпечення позову подана в межах справи про захист прав споживачів.

Вказує, що апелянт член сім`ї зигиблого (померлого) ветерана війни та має додаткові підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником подано заяву без додержання вимог статті 151 ЦПК Країни і не додано доказів про сплату судового збору.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення члена сім`ї загиблого серія НОМЕР_1 від 25 жовтня 2004 року, що є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з заявою про забезпечення позову про захист прав споживачів, а відповідно він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви постановлена з порушенням норм процесуального права і таке порушення норм процесуального права перешкоджає подальшому провадженню у справі за поданою заявою.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2025 року підлягає скасуванню з направленням заяви для продовження розгляду до суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2025 року скасувати, заяву про забезпечення позову направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа

Судді Н.В. Поліщук

В.В. Соколова