Єдиний унікальний номер 725/8760/25
Номер провадження 2/725/3188/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В., за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Чернівецької міської ради про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини.

Посилається в позовній заяві, що він із відповідачкою спільно проживали у шлюбі, де народилася дитина. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.08.2024 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, спільна дитина залишилася проживати із позивачем, оскільки відповідач створила нову сім`ю та проживає в іншому місці. Оскільки їх спільна дитина проживає разом із батьком, то позивач вважає, що можливе стягнення аліментів з відповідача та визначити місце проживання дитини за його місцем проживання на його самостійному вихованні та утриманні. Отже, позивач скориставшись своїм правом просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000,00грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання дитини за його місцем проживання на його самостійному вихованні та утриманні.

Позивач позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач по справі не заперечує щодо задоволення позову.

Представник третьої особи не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву. Однак надіслано заяву, в якій вказав, що позов в частині визначення місця проживання дитини із батьком не підтримують, оскільки існує договір між сторонами, де визначено в добрвільному порядку місце проживання дитини.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, у якому народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/, яка проживає із батьком, окремо від мами/відповідачки /а.с.8,11-12,23-24/. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.08.2024 року шлюб між ними було розірвано /а.с.13-14/. Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що він дитиною повністю опікується, самостійно її виховує та утримує, без участі матері /а.с.21-22/, про що і свідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стверджують у своїх поясненнях /а.с.16-19/. Відомості відносно позивача, станом на 24.09.2025 року, про притягнення до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості відсутні /а.с.20/.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Представник третьої особи не надав відзив, однак направив заяву, в якій вказав, що позов в частині визначення місця проживання дитини із батьком не підтримують, при цьому в матеріалах справи відсутній акт місця проживання позивача для оцінки умов, в яких живе дитина, та/або неналежність умов для проживання дитини. На основі зібраної інформації надається висновок про визначення місця проживання дитини. Цей висновок має рекомендаційний характер для суду. Висновок органу опіки та піклування про недоцільність проживання дитини з із батьком суду не наданий.

Окрім того, суд не може залишити поза увагою той факт, що орган опіки та піклування визначає місце проживання дитини в разі недосягнення згоди між батьками. Рішення приймається з урахуванням інтересів дитини, її віку, стану здоров`я та особистої прихильності до кожного з батьків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі досягли взаємної згоди щодо визначення місця проживання дитини, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні з укладенням договору між батьками від 16.09.2025 року /а.с.15/.

Отже, вказаний спосіб, який був використаний сторонами для вирішення питання проживання дитини в добровільному порядку.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 490/4522/16-ц.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Так, відповідач визнала позовні вимоги позивача, не заперечувала щодо стягнення з неї аліменти визначені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265,315-319, 354 ЦПК України, ст.ст.180,182,191,192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме від 24 вересня 2025р. і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів в межах платежу за один місяць.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Іщенко І. В.