КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 372/2974/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/17419/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Висоцької Г.В., у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 70 567, 05 грн і витрати по сплаті судового збору (а.с. 2-3).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06 вересня 2024 року о 09:10 за адресою: м. Українка, вул. Юності, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ), виїжджаючи заднім ходом з місця паркування, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її різкою зміною, допустив зіткнення з автомобілем «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ), що рухався позаду. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_1 ) отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування у сумі 67 585,05 грн.

Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним наказом та платіжним дорученням.

З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило аварійного комісара, вартість послуг якого складає 2 982,00 грн, виплата якого була здійснена підставі рахунку-фактури.

Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, визначення розміру шкоди складає 70 567, 05 грн.

У зв`язку із тим, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (у порядку регресу) (а.с. 2-3).

10 липня 2025 року у відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог та вказав, що автомобіль «RENAULT KANGOO», державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , який має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 09 березня 2023 року. Зазначив, що відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом (а.с. 36-39).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2025 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування, завданої майнової шкоди, залишено без задоволення (а.с. 41-45).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 02 жовтня 2025 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Циба Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 64-65).

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначив, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є очевидними та суттєвими.

Вказав, що відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову на підставі п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак додав посвідчення серії НОМЕР_3 від 09 березня 2023 року на ОСОБА_2 , який є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Наголошував на тому, що ОСОБА_2 не є відповідачем у справі, відповідачем у справі є ОСОБА_1 . Як зазначено у довідці НПУ власником наземного транспортного засобу є ОСОБА_2 , однак керував цим транспортним засобом та скоїв дорожньо-транспортну пригоду саме ОСОБА_1 .

Тобто, суд першої інстанції, помилково відмовив у задоволенні позовних вимог МТСБУ, надаючи відповідачу пільги, передбачені законодавством, яких він не мав, застосовуючи документи, які надані іншій особі (а.с. 64-65).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судом апеляційної інстанції було забезпечено право ОСОБА_1 подати відзив (заперечення) проти апеляційної скарги, а саме 05 листопада 2025 року він повідомлений засобами поштового зв`язку про надходження апеляційної скарги і розгляд справи апеляційним судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 87).

За правилами частини тринадцятої ст. 7, частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2025 року розглянута апеляційним судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд вказав у своєму рішенні, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 09 березня 2023 року відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Суд вважав, що станом на дату вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2024 року, діяв Закон України 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01 липня 2004 року із змінами та доповненнями, який звільняв учасників ДТП від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відшкодування збитків від вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повинно проводитись МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, у відповідача ОСОБА_2 відсутній обов`язок з відшкодування позивачу, як страховику, матеріальної шкоди в порядку регресу.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не може погодитися, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року у справі № 372/4957/24, 06 вересня 2024 року о 09:10 за адресою: м. Українка, вул. Юності, 4, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ), виїжджаючи заднім ходом з місця паркування, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її різкою зміною, допустив зіткнення з автомобілем «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ), що рухався позаду. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ) отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки (а.с. 4).

Вказаною постановою Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року у справі № 372/4957/24, яка набрала законної сили 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ) - ОСОБА_3 станом на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу № 218376503 у страховика ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 5).

Транспортний засіб, за кермом якого був ОСОБА_1 - автомобіль «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ) - належить на праві власності ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , останній має пільги учасника бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_3 (а.с. 37-38).

Відомості, що відповідач у справі ОСОБА_1 має пільги учасника бойових дій у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування у сумі 67 585, 05 грн (а.с. 10, 11, 12).

Водій, під керуванням якого був автомобіль «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ), - ОСОБА_4 06 вересня 2024 року подала до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 06 вересня 2024 року за участю автомобіля «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ) і «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ) (а.с. 6-7).

11 жовтня 2024 року ОСОБА_4 подала до МТСБУ заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 вересня 2024 року за участю транспортного засобу «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 ), під її керуванням, та транспортного засобу «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ), під керуванням водія ОСОБА_5 (а.с. 8, 9).

Відповідно до звіту № 44-D/15/80 від 19 вересня 2024 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «FORD FUSION» (державний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складеного оцінювачем ОСОБА_6 (свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 94 від 05 травня 2017 року), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 76 591, 05 грн (а.с. 14-21).

Згідно з платіжною інструкцією № 941438 від 24 жовтня 2024 року МТСБУ сплатило послуги аваркома (експерта) у справі № 107696, згідно з рахунком № 4329 від 08 жовтня 2024 року суму 2 982, 00 грн (а.с. 13).

Моторне (транспортне) страхове бюро України наказом «Про виплату ОСОБА_4 » наказало управлінню фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_4 суму до сплати 67 585, 05 грн за шкоду, заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11).

Платіжною інструкцією № 943117 від 20 листопада 2024 року підтверджується, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_4 67 585, 05 грн у справі 107696, згідно з наказом № 3.1/23226 від 19 листопада 2024 року, транспортний засіб НОМЕР_2 (а.с. 12).

Позивач письмово звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості у розмірі 70 567, 05 грн, яка виникла внаслідок плати МТСБУ відшкодування потерпілій особі у дорожньо-транспортній пригоді, винуватцем якої він став (а.с. 22).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином обставини, встановлені постановою Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року у справі 372/4957/24, що набрало законної сили 04 жовтня 2024 року, не доказуються при розгляді цієї справи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, маж право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено частиною першою статті 1191 ЦК України.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Станом на час дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2024 року до сфери обов`язкового страхування належала цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, що втратив чинність 01 січня 2025 року.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з тим, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (у порядку регресу).

У відповідності до пункту 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV (у редакції Закону, чинній станом на 06 вересня 2024 року) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23 грудня 2014 року у справі N 1-6/2014 зазначив, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року N 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі» (договір підряду, оренди тощо).

Тобто, законодавець, надавши відповідну пільгу особі, яка має статус, зокрема, учасника бойових дій, визначив, що така особа звільнена від обов`язкового страхування, якщо експлуатує свій транспортний засіб, і у такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ.

Апеляційним судом встановлено, що у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 06 вересня 2024 року о 09:10 за адресою: м. Українка, вул. Юності, 4, постановою Обухівського районного суду Київської області від 24 вересня 2024 року, що набрала законної сили 04 жовтня 2024 року, винним визнано водія автомобіля «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ) - відповідача у цій справі ОСОБА_1 .

Водночас, колегією апеляційного суду також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу автомобіля «RENAULT KANGOO» (державний номер НОМЕР_1 ), оскільки він належить ОСОБА_2 , який має статус особи учасника бойових дій, згідно з посвідченням НОМЕР_3 , що міститься у матеріалах справи (а.с. 37-38).

На вказане місцевий суд не звернув уваги і зробив неправильний висновок про наявність права у відповідача ОСОБА_1 на пільги, передбачені пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року N 1961-IV.

Встановивши, що цивільно-правова відповідальність водія (винуватця дорожньо-транспортної пригоди) на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, і в матеріалах справи відсутні докази, що сам водій належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, при цьому, Моторне (транспортне) бюро України здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми відшкодування, завданої шкоди, у розмірі 67 585,05 грн підлягають задоволенню.

Окрім суми відшкодування, завданої шкоди, позивач просив стягнути з відповідача суму у розмірі 2 982, 00 грн, що були сплачені ним аварійному комісару (експерту) на користь ТОВ СОС Сервіс Україна (а.с. 13).

Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV визначає право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно сплачена на користь ТОВ СОС Сервіс Україна сума у розмірі 2 982, 00 грн за залучення аварійного комісара (експерта) підлягає стягненню, оскільки є витратами, пов`язаними із залученням експертів та проведенням експертизи, згідно з пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода у загальному розмірі 70 567,05 грн.

За частиною першою ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України, є підставою для його скасування.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2025 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Щодо судового збору.

Згідно з частиною тринадцятою ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн за розгляд справи районним судом, 4 542, 00 грн судового збору за розгляд справи в апеляційному суді (а.с. 1, 73).

З огляду на положення частини третьої ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2025 року - скасувати і ухвалити нове.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () майнову шкоду у розмірі 70 567,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () 3 028,00 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 4 542,00 грн судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов