Справа № 946/3709/25
Провадження № 2/946/2864/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в установлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що з тими обставинами, які відбуваються в країні, воєнний стан, нестабільний графік роботи державних органів та нотаріусів, тимчасово не працювали державні реєстри та законодавчою нестабільністю, була не обмежений часом у 6 місяців, а звернулась до нотаріуса з заявою про вступ у спадщину протягом 10 місяців. Однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. за № 128/02-14 від 27.02.2025 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належали 13/50 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про власності за №589 від 05.08.1996 року, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», зареєстроване в Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 50в-14 від 28.06.1996 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до заповіту від 25.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1661, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом на день смерті він матиме право заповів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 22.09.2018 року, виданого Ізмаїльським міськраонним відділом держанвої реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 34, ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.11.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 немає.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України та в установлений законом строк, відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимовою Т.І. за № 128/02-14 від 27.02.2025 року, приватний нотаріус повідомив про те, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини і заява нею не була подана.

20.05.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та просить визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Позивач, зазначаючи про причини пропуску нею строку прийняття спадщини вказує на воєнний стан в Україні, законодавчу нестабільність, нестабільний графік роботи державних органів та нотаріусів, тимчасові не роботи державних реєстрів та виїзд за кордон. Зазначені причини, на думку суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд вважає, що війна, сама по собі є форс-мажорною обставиною при якій можливий пропуск строку прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню та вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_4 , орган, що видав № 5119 від 08.11.2018 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (паспортний документ № НОМЕР_4 , орган, що видав № 5119 від 08.11.2018 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус