Справа № 466/1445/21 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/256/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
16 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Цьони С. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 серпня 2023 року, -
у лютому 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 10 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) загальною площею 158,8 кв.м., житловою площею 103 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Іриною Михайлівною, зареєстрований у реєстрі за №718; та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено за безпідставністю.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 серпня 2023 року залишено без змін.

13жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 серпня 2023 року залишено без змін. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявив, що ним протягом п`яти днів будуть надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. 23 лютого 2021 року між АО «ЕксЮре» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 02- 04/553, згідно додаткової угоди № 5 від 01.10.2025 року витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становлять 20000,00 грн. Сума цих витрат є фіксованою, а у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити співмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Просить суд врахувати, що розгляд справи проводився в порядку загального позовного провадження з проведенням п`яти судових засідань, у які була забезпечена участь сторони відповідача її представником адвокатом Штиндою О.В.; заявлені витрати на професійну правничу допомогу становлять близько 1,33 % від ціни позову (вартість квартири у договорі дарування квартири від 26.06.2020 року сторони оцінили в 1500000,00 грн.); позивач фактично необґрунтовано та безпідставно подала позов; стороною відповідача надано детальний опис робіт, виконаних Адвокатським об`єднанням «Екс Юре», що підтверджує обґрунтованість суми понесених витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, просить стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції в розмірі 50000,00 грн. На

підтвердження понесення таких витрат подає додаткову угоду № 2 від 05.02.2025, квитанцію від 13.03.2024 року та акт наданих послуг № 1 від 05.12.2024 року.

З урахуванням вищенаведеного просить ухвалити додаткову постанову, якою стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витратина професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 50000,00 грн.

та в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Екс Юре», в особі директора об`єднання Броневицького Станіслава Романовича, та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 02-04/553, за умовами якого заявник дає завдання виконавцеві та зобов`язується оплатити його послуги, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання заявника надавати йому визначену правову допомогу.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. цього договору, за надану правову допомогу замовник сплачує протягом трьох робочих днів з дня підписання акту наданих послуг гонорар у розмірі та порядку, що визначається на підставі Додаткової угоди, яка є невід?ємною частиною цього договору. До складу гонорару не входять кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов?язаних із наданням правової допомоги. До складу фактичних витрат, пов?язаних із наданням правової допомоги відносяться:

- видатки на оплату висновків фахівців (спеціалістів), якщо такі висновки запитуються адвокатом;

- видатки на оплату нотаріального посвідчення документів та перекладу;

- транспортні витрати;

- витрати пов?язані з харчуванням та проживанням адвоката у разі його виїзду за межі м. Львова;

- видатки на оплату друкарських, копіювальних та інших технічних робіт;

- інші видатки.

Оплата фактичних витрат, передбачених п. 4.2. цього Договору, здійснюється по факту надання виконавцем документів, що підтверджують факт здійснення таких виплат.

Згідно із додатковою угодою №5 до договору №02-04/553 про надання правової допомоги від 23 лютого 2021 року, підписаної сторонами 01 жовтня 2025 року, за надання правової допомоги, пов?язаної з наданням юридичних консультацій, вивчення документів, що містяться у матеріалах справи №466/1445/21, що перебуває у провадженні Львівського апеляційного суду, підготовки письмових пояснень по вказаній справі, представлення інтересів замовника в суді апеляційної інстанції, підготовкою інших процесуальних документів, а також вчинення усіх інших необхідних дій, які необхідні задля захисту прав та інтересів замовника по згаданій справі, замовник сплачує гонорар у розмірі 20000 грн. Вказану суму гонорару замовник сплачує протягом дев?яносто календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди.

Відповідно до акту наданих послуг, згідно договору №02-04/553 про надання правової допомоги від 23 лютого 2021 року, від 09 жовтня 2025 року виконавцем надано замовнику правничу допомогу такого характеру (з розрахунку 2000 грн. за одну годину роботи адвоката):

-1 год. - ознайомлення з матеріалами справи 2000 грн.;

-1 год. усні консультації з правових питань по справі 2000 грн.;

-5 год. підготовка заперечень від 04.05.2025 року на додаткові пояснення по справі 10 000 грн.;

-1 год. - підготовка клопотання від 19.06.2025 року про долучення доказів до справи 2000 грн.;

-Представлення інтересів замовника у Львівському апеляційному суді по цій справі (з розрахунку 1000 грн. за 1 судове засідання) в 4-х засіданнях 4000 грн.

Загальна вартість правничої допомоги становить 20000 грн. без ПДВ.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269)./

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

Враховуючи наведене, складність справи, те, що заявлені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг в суді апеляційної інстанції, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, розмір гонорару, визначений відповідачем та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони, їх стягнення становить для позивача надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому розмір судових витрат на професійну правничу допомогу слід зменшити та стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 7000.00 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, стаття 270 ЦПК України передбачає можливість ухвалення додаткового рішення (постанови) лише тим судом, який ухвалив судове рішення (постанову), і лише щодо тих вимог, які були предметом розгляду, але не вирішені судом.

Судові втрати розподіляє той суд, який розглядає справу (141, 142 ЦПК України).

Суд не може розподіляти судові витрати, які не були понесені в межах провадження, що розглядалося тим судом.

На думку колегії суддів, апеляційний суд не має права ухвалювати додаткову постанову, стягувати витрати на професійну правничу допомогу, якщо такі витрати виникли у зв`язку з розглядом касаційної скарги, витрати, пов`язані з касаційним переглядом, є витратами саме касаційного провадження, а тому їх розподіляє суд Верховний Суд.

З врахуванням вищенаведеного, вимоги заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 під час касаційного провадження, задоволенню не підлягають, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями ухвалювати додаткову постанову про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час касаційного перегляду судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В задоволенні решти вимог заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.

Додаткова постанова складена 16.12.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк