Провадження №2/592/3656/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

17 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Фоменко І.М., секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами , в обґрунтування якого зазначив наступне.

24.12.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 52, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5 000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка, фіксована 2.6 % в день від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення.

18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 52. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 52.

30.11.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4011621, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 20 000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4011621. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4011621.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем:

1) за кредитним договором: № 52 в розмірі 12 808,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7808,40 грн.

2)за кредитним договором: № 4011621 від 30.11.2021 р., в розмірі 53 194,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 16369.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36 825,02 грн.

У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за кредитними договорами 66 002,42, а також суму судових витрат 2 422,40 грн, та витрат на правову допомогу в сумі 16 000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданому позові зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Оскільки представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Щодо договору № 52 від 24.12.2021 року

Судом встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 52, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5 000 грн на строк користування кредитними коштами 30 днів. Стандартна процентна ставка фіксована, 2,60% в день від суми позики (а.с.23-24).

18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 52 (а.с.26-27). Відповідно до витягу з Реєстру боржників, заборгованість ОСОБА_1 складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7808,40 грн (а.с.34,36). Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 52.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника.

Відповідач, підписавши договір позики та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором графіку розрахунків (платежів).

Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього Договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження його фінансового стану, тощо Кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за Кредитом.

Однак, відповідач зазначені вимоги не виконав, порушення умов договору позики не усунув. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 52 від 24.12.2021 р., станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12 808,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 7808,40 грн.

Відповідно до Довідки від 22.12.2023, наданої за підписом директора ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», по кредиту, наданому ОСОБА_1 , за договором позики № 52 від 24.12.2021 року у позичальника станом на 22.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 12 808,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 7808,40 грн (а.с.9).

В паспорті позики зазначено, що така надається в сумі 5 000 грн на строк 30 днів (а.с.62-64).

З дня укладення кредитного договору, а саме з 24.12.2021 року і протягом строку дії кредиту (30 днів), відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом з розрахунку 2.6 % в день за 30 днів прострочки в розмірі 3 900 грн. (5 000 грн.*2,6%*30 днів). Таким чином, сума відсотків становить 3 900 грн, а не 7808,40 грн, як зазначено в позовній заяві.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № 52 від 24.12.2021 року закінчився 23.01.2022 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору.

Позивачем доведено факт укладання відповідачем договору позики № 52 від 24.12.2021, отримання відповідачем коштів за цим договором. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість: за кредитним договором № 52 року в сумі 8 900 грн, з яких 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 900,00 грн - заборгованість відсотками.

Щодо договору № 4011621 від 30.11.2021 року

30.11.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4011621, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 20 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 30.11.2021 (строк кредитування). Термін повернення кредиту 30.12.2021. Орієнтовна загальна вартість кредиту 29 500 грн. Витрати за кредитом 9 500, з них комісія за надання кредиту 10% від суми кредиту, тобто, 2 000 грн, 7 500 грн відсотків за ставкою 1,25% в день (а.с.10-11).

26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4011621 (а.с.37-39). Відповідно до витягу з Реєстру боржників, заборгованість ОСОБА_1 складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 16 369 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36825,02 грн (а.с.47,49). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4011621.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника.

Відповідач, підписавши договір позики та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку, встановленому цим Договором графіку розрахунків (платежів).

Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього Договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження його фінансового стану, тощо Кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за Кредитом.

Однак, відповідач зазначені вимоги не виконав, порушення умов договору позики не усунув. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4011621 від 30.11.2021 р., станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 53 193,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 16 369 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36 825,02 грн (а.с.21,25).

Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, кошти надаються в сумі 20 000 грн; на строк 30 днів; процентна ставка 1,25% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування. Орієнтовна загальна вартість кредиту 29 500 грн. Витрати за кредитом 9 500, з них комісія за надання кредиту 10% від суми кредиту, тобто, 2 000 грн (а.с.14).

З Анкети-заяви вбачається, що за кредитом № 4011621 відповідачу погоджено: суму кредиту 20 000 грн; на строк 30 днів, комісія за надання кредиту 10%, ставка процентів 1,25% в день (а.с.15).

З дня укладення кредитного договору, а саме з 30.11.2021 року і протягом строку дії кредиту (30 днів), відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом з розрахунку 1,25 % в день за 30 днів в розмірі 7 500 грн. (20 000 грн.*1,25%*30 днів). Таким чином, сума відсотків становить 7 500 грн (як і зазначено в Договорі та Паспорті кредиту), а не 36 825,02 грн, як зазначено в позовній заяві.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № 4011621 від 30.11.2021 року закінчився 30.12.2021 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору.

Позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору № 4011621 від 30.11.2021, отримання відповідачем коштів за цим договором. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість: за кредитним договором № 4011621 року в сумі 29 500 грн, з яких 20 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 500,00 грн - заборгованість відсотками; 2 000 грн за комісією.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За таких обставин, оскільки строк кредитування за вказаними кредитними договорами закінчено, у позивача було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитами, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після спливу строку кредитування, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що сам по собі договір факторингу та реєстр прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статті 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг партнерс» необхідно стягнути:

1)за кредитним договором № 52 від 24.12.2021 року в сумі 8 900 грн, з яких 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 900,00 грн - заборгованість відсотками;

2)за кредитним договором № 4011621 від 30.11.2021 в сумі 29 500 грн, з яких 20 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 500,00 грн - заборгованість відсотками; 2 000 грн за комісією.

Всього разом за позовними вимогами (8 900 + 29 500) 38 400 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

У відповідності до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Між ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. та адвокатським бюро «Лігал Ассістанс», в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 (а.с.57).

Згідно витягу з акту № 19 про надання (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2025, адвокатське бюро «Лігал Ассістанс» надало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало правову допомогу, що полягало у наданні усної консультації з вивчення документів 2 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12 000 грн. Загальна вартість наданих послуг адвокатським бюро «Лігал Ассістанс» складає 16 000 грн (а.с.61).

Суд вважає, що витрати в розмірі 16 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат. З матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідності. Доданий договір про надання правничої допомоги свідчить про те, що адвокатом було виконано роботу по складанню та поданню не одного позову від імені позивача, які є ідентичними та не потребують значного часу для вивчення матеріалів і складання позовної заяви.

Оскільки рішенням суду позов задоволено частково, чим відновлено порушене право позивача, що дає суду зазначити про здійснення адвокатом належного захисту в суді, враховуючи недотримання співмірності витрат на правничу допомогу, вважає, що необхідно зменшити розмір стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу до суми 3 000,00 грн., яка відповідатиме принципу розумності і в цій частині позовних вимог задоволено частково.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 1 409,35 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 207, 512, 514, 526, 530, 627, 638, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором № 52 від 24.12.2021 року в розмірі 8 900 грн; за Договором № 4011621 від 30.11.2021 року в розмірі 29 500 грн, а всього разом 38 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 409 грн 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

У задоволенні решти частини вимог - відмовити.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу протягом двох днів рекомендованим листом із повідомленням. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», адреса: 03150, м. Київ, вул. вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ірина ФОМЕНКО