Єдиний унікальний номер: 448/1284/25
Провадження № 2/448/668/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Гамарської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом позивача 1 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивача 2 ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивача 3 ОСОБА_3 (місце проживання: с.Черневе, Яворівського району, Львівської області, індекс 81312)

позивача 4 ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивача 5 ОСОБА_5 (місце проживання: с.Черневе, Яворівського району, Львівської області, індекс 81312)

позивача 6 ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

до

відповідача: Мостиської міської ради Львівської області (місцезнаходження: м. Мостиська, вул. М.Грушевського, 6, Яворівський район, Львівська область, індекс 81300)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивачів) приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович (місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Яворівський район,Львівська область,індекс 81300)

вимоги позивачів: про визнання права власності на спадкове майно

учасники справи не з`явилися

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивачів та відповідача

1. Позивачі звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , був побудований у 1980 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір, який був припинений у 1991 році.

2. Зазначають, що згідно даних погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки по селу ОСОБА_7 , на момент припинення колгоспного двору 15.04.1991 з працездатних членів сім`ї, які не менше трьох років підряд брали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства, а також з неповнолітніх членів двору були: ОСОБА_8 , 1928 р.н. - голова двору; ОСОБА_1 , 1962 р.н. - син; ОСОБА_2 , 1964 р.н. - невістка; ОСОБА_3 , 1983 р.н.; ОСОБА_9 , 1985 р.н. - онука; ОСОБА_10 , 1987 р.н. - онука; ОСОБА_11 , 1989 р.н. - онука. Вказані особи вважались членами колгоспного двору, частки яких становили в розмірі по 1/7 кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла голова двору - ОСОБА_8 . Позивач ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_8 була його матір`ю. До моменту своєї смерті ОСОБА_8 належно не оформила речові права на частку в майні колишнього колгоспного двору та не зареєструвала право власності на частку в житловому будинку, у зв?язку з чим на зазначений будинок відсутні належні правовстановлюючі документи. Вказує, що як спадкоємець першої черги за законом звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області, Яксманицького Романа Степановича за оформленням своїх спадкових прав для реалізації права на спадкування майна після смерті матері. Була заведена спадкова справа у нотаріуса за №102/2025. Повідомленням нотаріуса від 07.04.2025 позивачу роз`яснене право звернутися до суду для реалізації своїх спадкових справ. Звертає увагу, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, оскільки інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині чи претендували б на таку, немає.

3. Вказують, що оформити право власності на будинковолодіння в позасудовому порядку позивачу не видається можливим, через те, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а звернувшись до нотаріуса отримав відмову. За таких обставин вимушені звернутися до суду.

4. Представник відповідача 30.07.2025 скерував лист до суду, в якому вказав, що з матеріалів, долучених позивачами до позовної заяви не вбачається можливим достеменно встановити родинний зв?язок між спадкодавцем і позивачем 1, оскільки: у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.04.1962 зроблено запис про матір, а саме - ОСОБА_8 . А в Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 18.03.2025 (видане повторне) вказано ОСОБА_8 .

Вказує, що Мостиська міська рада вважає, що суд має встановити факт, який має юридичне значення, про те, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_8 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

5. Просив розгляд справи в частині визнання права власності на спадкове майно залишає на розсуд суду та просить розглядати за відсутності представника ради.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

6. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд справу розглянути без їх участі та зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

7. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 30.07.2025 подав заяву, в якій вказав, що розгляд справи в частині визнання права власності на спадкове майно залишає на розсуд суду та просить розглядати без участі представника відповідача.

8. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивачів) приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.

9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому учасників справи неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі

ІІІ. Процесуальні дії у справі

10. Ухвалою від 23.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

11. Ухвалою суду від 22.10.2025 суд постановив підготовче судове засідання закрити, призначити справу до судового розгляду.

12. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

13. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

ІV. Обставини справи, встановлені Судом

14. Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , був побудований у 1980 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір, який був припинений у 1991 році, що підтверджується випискою з погосподарської книги №2 за 1986-1990 рр. та №2 за 1991-1995 рр. по селу Черневе, Яворівського району Львівської області станом з 01.04.1988 по 15.04.1991 років, щодо житлового будинку АДРЕСА_3 , виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 14.03.2025 року №181; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 20.02.2025 року №126 та технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_3 , складеним КП МБТІ станом на 27.02.2025 року (дата створення в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 12.03.2025 року).

15. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

16. Згідно даних погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки по селу Черневе по АДРЕСА_3 , на момент припинення колгоспного двору 15.04.1991 з працездатних членів сім`ї, які не менше трьох років підряд брали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства, а також з неповнолітніх членів двору були:

ОСОБА_8 , 1928 р.н. - голова двору;

позивач 1 ОСОБА_1 , 1962 р.н.;

??позивач 2 ОСОБА_2 , 1964 р.н.;

?? позивач 3 ОСОБА_3 , 1983 р.н.;

??позивач 4 ОСОБА_12 (Качмарська - після одруження відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 ) ОСОБА_13 , 1985 р.н.;

??позивач 5 ОСОБА_12 ( ОСОБА_14 - прізвище після одруження відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 ) ОСОБА_15 , 1987 р.н.;

??позивач 6 ОСОБА_12 ( ОСОБА_16 - прізвище після одруження згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 ) ОСОБА_17 , 1989 р.н.

17. Вказані особи вважались членами колгоспного двору, частки яких становили в розмірі по 1/7 кожному.

18. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується свідоцтвом про смерть (видане повторно) серії НОМЕР_2 від 18.03.2025 року.

19. До моменту своєї смерті ОСОБА_8 належно не оформила речові права на частку в майні колишнього колгоспного двору та не зареєструвала право власності на частку в житловому будинку, у зв?язку з чим на зазначений будинок відсутні належні правовстановлюючі документи.

20. Позивач 1 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області, Яксманицького Романа Степановича за оформленням своїх спадкових прав для реалізації права на спадкування майна після смерті ОСОБА_8 .

21. Була заведена спадкова справа у нотаріуса за №102/2025.

22. Оформити право власності на спірне будинковолодіння в позасудовому порядку позивачам не вдається, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи на будинок, що підтверджується листом приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович №235/02-14 від 07.04.2025.

23. Згідно повідомлення нотаріуса від 07.04.2025, позивачу ОСОБА_1 роз`яснене право звернутися до суду для реалізації своїх спадкових справ.

24. Згідно технічного паспорту від 27.02.2025 загальна площа будинку становить 156,4 кв.м. Вартість житлового будинку згідно висновку про вартість майна становить 189 829,00 грн.

25. Відповідно до довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації №410 від 28.02.2025 реєстрація права власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 станом на 01.02.2003 відсутня.

V. Застосоване Судом законодавство

26. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

27. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

28. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

29. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

30. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

31. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

32. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

33. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

34. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

35. Так, колгоспний двір, за положеннями Цивільного кодексу Української РСР, визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

36. З введенням у дію з 15 квітня 1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963.

37. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963.

38. Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

39. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

40. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

41. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

42. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

43. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

44. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

45. Зокрема, згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об`єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім`я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі.

46. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» (697-12) щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990.

47. Виходячи із змісту статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В свою чергу статтями 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

48. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

49. Крім того, згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування»: «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

50. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

51. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81);

52. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

53. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

54. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

55. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

56. Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

57. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

58. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

59. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

60. Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

61. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

62. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

VI. Висновки Суду

63. Під час розгляду даної справи, встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , був побудований у 1980 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір, який був припинений у 1991 році.

64. На момент припинення колгоспного двору 15.04.1991 з працездатних членів сім`ї, які не менше трьох років підряд брали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства, а також з неповнолітніх членів двору були позивачі та ОСОБА_8 .

Вказані особи вважались членами колгоспного двору, частки яких становили в розмірі по 1/7 кожному.

65. Враховуючи наведене, Суд приходить до переконання, що право власності позивачів на вказані частки підлягає захисту в передбачений законом спосіб, не може бути захищене в інший спосіб.

Обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними права власності на частки житлового будинку є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачів, а тому може бути застосований судом.

66. Щодо позовної вимоги позивача 1 ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/7 частку житлового будинку після смерті ОСОБА_8 , слід зазначити наступне.

67. Позивач ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_8 була його матір`ю, до моменту своєї смерті ОСОБА_8 належно не оформила речові права на частку в майні колишнього колгоспного двору та не зареєструвала право власності на частку в житловому будинку, у зв?язку з чим на зазначений будинок відсутні належні правовстановлюючі документи. Вказує,що він є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, тому просить визнати за ним 1/7 частку майна ОСОБА_8 в порядку спадкування.

68. Вирішуючи дану позовну вимогу, суд звертає увагу, що із долучених позивачем письмових доказів до позовної заяви встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 від 25.04.1962 зроблено запис про його матір, якою вказана - ОСОБА_8 .

??69. Проте, із змісту свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 18.03.2025 (виданого повторно), вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , яка була головою колгоспного двору.

Судом встановлена, наявність розбіжностей у по-батькові особи « ОСОБА_18 » та « ОСОБА_19 », що свідчить про те, що такі особи є різними. Вказана обставина є юридичним фактом, від якого залежить виникнення права на спадкування.

70. Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Виходячи із змісту пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

71. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

72. Враховуючи наведені норми, приходжу до переконання, що позивач не надав суду доказів на усунення наявних розбіжностей, які є юридичним фактом від якого залежить виникнення в нього права на спадкування і підлягає встановленню.

73. Крім того, представник відповідача 30.07.2025 скерував лист до суду, в якому вказав, що з матеріалів, долучених позивачами до позовної заяви не вбачається можливим достеменно встановити родинний зв?язок між спадкодавцем і позивачем 1 із ОСОБА_8 , посилаючись на розбіжність « ОСОБА_18 » і « ОСОБА_19 », що є юридичним фактом.

74. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

75. Враховуючи те, що позивач 1 ОСОБА_1 не долучив доказів на підтвердження позовної вимоги в частині визнання права власності на 1/7 частку житлового будинку після смерті ОСОБА_8 , така вимога до задоволення не підлягає.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

76. Виходячи із вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141,206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Суд

у х в а л и в:

1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Мостиської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача) приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

2.1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.2. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.3. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.4. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.5.Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

2.6. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/7 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

3. В решті частини позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачами.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 12.12.2025.

Відомості щодо учасників справи:

позивач 1 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивач 2 ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивач 3 ОСОБА_3 (місце проживання: с.Черневе, Яворівського району, Львівської області, індекс 81312)

позивач 4 ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

позивач 5 ОСОБА_5 (місце проживання: с.Черневе, Яворівського району, Львівської області, індекс 81312)

позивач 6 ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

відповідач: Мостиська міська рада Львівської області (місцезнаходження: м. Мостиська, вул. М.Грушевського, 6, Яворівський район, Львівська область, індекс 81300);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні позивача) приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович (місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Яворівський район,Львівська область,індекс 81300).

Суддя Світлана ГІРЯК