Справа №751/6846/25
Провадження №2/751/1997/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

представник позивача Дараган Юлія Олександрівна,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

І. Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № у розмірі 28 843 гривні 95 копійок та понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 15 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № . Договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір.

На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року реєстру прав вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28 843 гривні 95 копійок, з яких 19 693 гривні 12 копійок загальна заборгованість по тілу кредиту, 02 гривні 38 копійок загальна заборгованість по відсоткам, 9 148 гривень 45 копійок загальна заборгованість по комісії.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № від 15 вересня

2020 року в розмірі 28 843 гривні 95 копійок, з яких 19 693 гривні 12 копійок загальна заборгованість по тілу кредиту, 02 гривні 38 копійок загальна заборгованість по відсоткам, 9 148 гривень 45 копійок загальна заборгованість по комісії.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

01 жовтня 2025 року відповідач подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

09 жовтня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначає, що умови сплати процентів за користування кредитом та повернення кредиту передбачені у підписаному ним паспорті кредиту № 4945862, сума кредиту 19 693 гривні 12 копійок, строк 24 місяців, а також визначений графік платежів, останній платіж

15 вересня 2022 року. При цьому, в матеріалах справи відсутні платіжні документи, які підтверджують сплату ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» зазначених в п.п. 1.4 Кредитного договору сум грошових коштів, тому не має можливості надати правову оцінку належності виконання ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» взятих на себе зобов`язань.

Кредитний договір № між ним та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладений 15 вересня 2020 року, тоді як Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, на який посилається позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника

ОСОБА_1 , укладено 07 жовтня 2016 року, тобто на момент його укладення ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. За таких обставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення Договору про відступлення права вимоги неможливо. А тому право вимоги до боржника в АТ «ТАСКОМБАНК» за Договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 набуто не було та відповідно не могло бути передано в подальшому за Договором факторингу № HI/11/19-Ф від 15 травня 2024 року позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні достовірні та допустимі відомості щодо належної передачі до АТ «ТАСКОМБАНК» від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» прав вимоги до позичальника у розмірі суми боргу згідно з вимогами п. 2.2 зазначеного Договору про відступлення права вимоги. Акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня

2024 містить лише посилання на Реєстр прав вимоги, який передано в повному обсязі відповідно до умов Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від

02 грудня 2022 року, без зазначення боржників. Таким чином, в матеріалах справи відсутні необхідні допустимі та достовірні докази щодо набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав первісного кредитора, а отже не має права пред`являти свої вимоги за укладеним кредитним договором.

Крім того, 09 жовтня 2025 року відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено та надано час позивачу для подання відповіді на відзив.

20 жовтня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач був повідомлений про умови кредитування та можливі наслідки невиконання даних умов, погодився їх виконувати, однак заборгованість за договором позики не погасив та продовжує порушувати умови договору. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані відсотки за порушення кредитних зобов`язань, нараховувались виключно первісним кредитором, а саме ТОВ «ФК «ЦФР». Наголошують, що відповідач має право подати до суду власний розрахунок або висновок експерта, складений на його замовлення, якщо він не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Правилами надання коштів у позику, відповідачем при укладенні договорів висловлено не було.

Позивач повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеним договором, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта є банківською таємницею. Відповідно отримати інформацію про зарахування на рахунок відповідача коштів за Кредитними договорами від банківської установи, в якій відкрито рахунок відповідача, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості. Відповідач, як тримач картки банку, на яку було перераховано кредитні кошти за кредитним договором, мав та має змогу власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів по зазначеному договору. Однак, відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його банківську картку (рахунок), вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний банківський рахунок йому не належить.

Звертають увагу, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Договори факторингу, укладені між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», а також між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цих правочинів та є чинними і дійсними. В той же час відповідач, який не є стороною оспорюваного ним правочину, не наведено та, відповідно, не доведено, які його права та законні інтереси порушені цими правочинами. Позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Також, представник позивача заперечує щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності. Кредитний договір укладено 15 вересня 2020 року строком на 24 місяців, тобто дія договору до 15 вересня 2022 року. Строк позовної давності 3 роки до 15 вересня 2025 року. Позовна заява направлена до суду 04 серпня 2025 року, таким чином строк позовної давності позивачем не був пропущений.

24 жовтня 2025 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Враховуючи, що кредитний договір укладений 15 вересня 2020 року строком на два роки, перебіг позовної давності починається з 16 вересня 2022 року. Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 06 серпня 2025 року в межах строку позовної давності три роки, отже підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15 вересня 2020 року позичальник ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» із Заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг, в якій зазначив персональні дані: прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, індивідуальний податковий номер, номер паспорта, адресу реєстрації та фактичного місця проживання, контактну інформацію (а.с. 8).

15 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 19 693 гривні 12 копійок на строк 24 місяці.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 4945862, який є невід`ємною частиною цього договору.

Підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач ТОВ «ФК «ЦФР» - 16 690 гривень 29 копійок на погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 03 липня 2020 року; отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 2002 гривні 83 копійки та 800 гривень на оплату страхових платежів за договорами страхування № -С та № -ЛО від 15 вересня 2020 року; отримувач ТОВ «ФК «ЦФР» -200 гривень на оплату за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU від 15 вересня 2020 року (п.1.4 Кредитного договору).

Відповідно до паспорту кредиту № 4945862 загальні витрати за кредитом складають 14 181 гривня 38 копійок, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 33 874 гривні 50 копійок, реальна річна процентна ставка 77,30% (а.с. 6, 7).

07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та ПАТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 12-13).

15 травня 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до позичальників, зазначених у Реєстрі прав вимог.

Згідно з п. 2.3 Договору відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати Фактором згідно з п. 3.1 цього договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимог боргу та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 14-16).

Відповідно до Реєстру прав вимог Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № на загальну суму заборгованості 28 843 гривні 95 копійок (а.с. 19).

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором № від 15 вересня 2020 року станом на 30 червня 2025 року боржником ОСОБА_1 заборгованість не погашена складає 28 843 гривні 95 копійок, з яких загальна заборгованість по тілу кредиту 19 693 гривні 12 копійок, загальна заборгованість по відсоткам 02 гривні 38 копійок, загальна заборгованість по комісії 9 148 гривень 45 копійок.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 кредитним договором від 15 вересня 2020 року

№ в сумі 28 843 гривні 95 копійок, з яких 19 693 гривні 12 копійок загальна заборгованість по тілу кредиту, 02 гривні 38 копійок загальна заборгованість по відсоткам, 9 148 гривень 45 копійок загальна заборгованість по комісії.

При цьому ні в самій позовній заяві, ні в окремому документі (розрахунку заборгованості) не наведено, з чого саме виходить позивач, ставлячи вимогу про стягнення саме такої суми заборгованості, та чим передбачені саме такі складові цієї заборгованості, враховуючи, що умовами укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 договору взагалі не передбачено нарахування комісії, заборгованість зі сплати якої, згідно з вимогами позивача, становить 9 148 гривень 45 копійок.

Розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» станом на момент відступлення права вимоги за Кредитним договором від

15 вересня 2020 року № до позовної заяви не додано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування заборгованості по комісії та відсоткам.

Крім того, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало також належних доказів на підтвердження перерахування ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок ОСОБА_1 , а також на інші розрахункові рахунки, кошти на виконання Кредитного договору від 15 вересня 2020 року

№ .

Позивач в свою чергу не заявляв клопотання про витребування з банківської установи інформації щодо перерахування на рахунок відповідача коштів за спірним кредитним договором. Також позивач не надав належно оформлену виписку з особового рахунку відповідача.

Згідно з правовою позицією, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Щодо відступлення права вимоги суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18).

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від

15 вересня 2022 року в справі № 910/12525/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року в справі № 910/19199/21).

Із наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від

24 квітня 2018 року в справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року в справі № 910/11965/16.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року в справі

№ 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

У ході розгляду даної справи судом встановлено, що кредитний договір № , укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 15 вересня 2020 року, при цьому Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між АТ «ТАСКОМБАНК» і ТОВ «ФК «ЦФР», на який посилається позивач як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 був укладений 07 жовтня 2016 року, тобто на момент укладення договору про відступлення права вимоги ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. За даних обставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення Договору про відступлення права вимоги, неможливо.

Згідно з підпунктом 2.1 Договору про відступлення права вимоги відповідно до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

Реєстр прав вимоги складається сторонами в паперовому та електронному вигляді. Реєстр прав вимоги на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін.

Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія позивач повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт прийому-передачі, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від

07 жовтня 2016 року.

Також, позивачем суду не надано реєстру прав вимоги, що передається первісним кредитором новому кредитору згідно із договором від 07 жовтня 2016 року № ТАСЦФР-10-2-16, на підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до ПАТ «Таскомбанк» за Кредитним договором № .

Право вимоги до ОСОБА_1 вказане лише у Реєстрі прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15 травня 2024 року, не існувало на момент укладення Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року.

З огляду на те, що договором не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором № , укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 15 вересня 2020 року, а також те, що відбулась заміна первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» на нового ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за Кредитним договором № , укладеним

15 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, тому понесені витрати позивачем по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , п/р НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк»)

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Суддя Р.М. Топіха