Провадження № 22-ц/811/2519/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2025 року в справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2024 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.09.2020 року у розмірі 59441 грн. 88 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 49652 грн. 57 коп. та заборгованості за процентами в розмірі 9789 грн. 31 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10.09.2020 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору, однак, відповідачка не вносила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому, свої зобов`язання не виконала.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, станом на 27.09.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 59441 грн. 88 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 49652 грн. 57 коп., заборгованість за процентами 9789 грн. 31 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.09.2020 року в розмірі 49652 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 2529 грн. 29 коп.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_1 , просила його скасувати в частині задоволених позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «А-Банк» в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликалася на те, що суд першої інстанції застосував норми матеріального права, які спростовують не тільки існування заборгованості по процентам, але й існування будь-якої заборгованості у відповідачки перед позивачем.

30.07.2025 року позивач АТ «А-Банк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта. Зокрема, вказав на те, що відповідачка в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила своїм підписом факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачка користувалася кредитом, а відтак, ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Наявна заборгованість у відповідачки нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються з анкети-заяви, Тарифів та Умов і Правил.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.11.2025 року, є дата складення повного судового рішення 21.11.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 27.09.2024 року становить 59441 грн. 88 коп., з яких: 49652 грн. 57 коп. заборгованість за кредитом; 9789 грн. 31 коп. заборгованість за процентами.

Згідно довідки за лімітами, клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором від 10.09.2020 року за період з 10.09.2020 року по 27.09.2024 року встановлено наступні кредитні ліміти: 10.09.2020 року 1000 грн., 15.12.2021 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн., 17.11.2023 року збільшено до 7000 грн., до 10000 грн. і до 15000 грн., 21.11.2023 року до 20000 грн., 25.11.2023 року до 30000 грн., 06.12.2023 року до 35000 грн., 11.12.2023 року до 40000 грн., 17.01.2024 року до 42000 грн., 17.01.2024 року до 45000 грн., 17.01.2024 року до 50000 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із положень статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Встановивши, що ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання з повернення кредиту, фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку позивачу АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 49652 грн. 57 коп. (заборгованість за тілом кредиту).

Відсутність підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачці Умов та Правил банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», не може бути підставою для відмови у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за фактично отриманими та використаними позичальником (відповідачкою) кредитними коштами, які в добровільному порядку нею банку не повернуті.

В свою чергу, відповідачка не надала суду доказів про відсутність у неї заборгованості перед позивачем, позаяк, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка кредитними коштами користувалась тривалий час та погашала кредит.

До відзиву на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» долучив копію виписки по картці на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивачем не доведено поважності причин неподання таких документів суду першої інстанції, тому, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, у колегії суддів відсутні підстави для прийняття наданих апеляційному суду нових доказів та їх врахування.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та обставини справи, давши належну оцінку доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 21 листопада 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич