Справа№592/5510/25
Провадження №2/592/1737/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Шкапенка Олександра Віталійовича, який діє в інтересах Акціонерного Товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 15.05.2024 будучи клієнтом Банку, ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ67675068, щодо надання останньому кредиту в розмірі 47300 грн. строком на 36 місяців (тобто до 14.05.2027) зі сплатою процентів у розмірі 55,00 щорічно та комісії в розмірі 0 грн. Станом на 07.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором складала суму в розмірі 71905,25 грн., яка складається з: 47300 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22118,11 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн. загальний залишок заборгованості за комісією; 2487,14 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024 у розмірі 71905,25 грн. станом на 07.04.2025, яка складається з наступного: 47300 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22118,11 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 2487,14 грн. загальний залишок заборгованості за пенею, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача АТ «АКЦЕНТ - БАНК» надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.20).

Представник відповідача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 29.05.2025 року надала відзив з додатками до нього (а.с. 41-52), який підтримала та в судовому засіданні просила відмовити АТ «АКЦЕНТ БАНК» в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 22118,11 грн. заборгованості за процентами та 2487,14 грн. - заборгованості за пенею з ОСОБА_1 . Так, 29 листопада 2023 року, відповідачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та видано платіжну картку «Жовта» (останні цифри номеру картки 1093). 15 квітня 2024 року, вже будучи клієнтом Позивача, відповідач оформив грошову послугу Банку за назвою «Швидка готівка» на свій відкритий рахунок у розмірі 47300 грн. Таке оформлення грошових коштів відбулось шляхом здійснення відповідних для того дій у мобільному застосунку (мобільному додатку) Позивача за назвою «abank24», що розроблений для користування клієнтами Позивача, шляхом оформлення послуги «Швидка готівка» на картку «Жовта» Відповідача. Проте, в супереч вимогам чинного законодавства, позивач не надсилав відповідачу та не перенаправляв відповідача в момент оформлення послуги «Швидка готівка», як у момент прийняття пропозиції від Позивача на оформлення такої послуги, до тексту Заяв, Паспорту, Таблиці (які у розумінні Позивача складають разом кредитний договір (ABH0CT67675068). В момент виконання певної послідовності дій (клікання/нажаття по екрану сенсорного пристрою - мобільного телефону) в мобільному додатку «abank24» розробленого для Позивача та його клієнтів, Відповідачу жодних документів для ознайомлення не надавалось, та жодного перенаправлення чи відсилання на такі документи не відбувалось. Адже така функція навіть не передбачена в інтерфейсі мобільного додатку АТ «А-БАНК». Відповідачу необхідно було вчинити декілька кроків, виконати певну послідовність дій і грошові кошти були отримані, про це свідчить і сама назва даної послуги «Швидка готівка». Той факт, що виконання певної послідовності дій, як клікання (нажаття) елементів/вкладок функціоналу мобільного додатку Позивача, для отримання грошових кошів призводить в результаті до отримання таких коштів на рахунок, жодним чином не свідчить про те, що під час цього клікання/нажаття та виконання певної послідовності дій Відповідач усвідомлює, розуміє та приймає всі ті начебто підписані ним документи в електронному вигляді, на які посилається Позивач при зверненні до суду. Адже, як стверджує Позивач, саме в тих документах які начебто як підписав Відповідач та до яких приєднувався Відповідач, саме в Паспорті кредиту, Заяві, Таблиці (що на думку Позивача складають разом кредитний договір) і прописуються всі штрафи та відсотки, які врахував Позивач для обчислення свого розрахунку заборгованості по кредиту. Проте, в момент оформлення даної послуги Відповідач не ознайомлювався з текстом таких документів. Відповідно до цього, можна стверджувати, що Відповідач не знав та не міг знати про такі умови, адже в матеріалах справи відсутні будь які докази, які могли б підтвердити зворотне, а саме: що в момент прийняття пропозиції від Позивача оформити послугу «Швидка готівка», а отже укласти електронний договір, Відповідач ознайомився з тими умовами, на підставі яких тепер Позивач намагається стягнути чималу грошову суму у вигляді відсотків за користування послугою та пені. Все вищезазначене приводить до висновку, що позивач знехтував положеннями чинного законодавства, сприяв росту та накопиченню заборгованості та збільшив відповідальність Відповідача без згоди останнього. Підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил не може бути тотожнім до укладення Договору споживчого кредиту, оскільки в Умовах не відбулась фіксація волі сторін договору та його змісту, не було чітко визначений розміру кредиту. До того ж, сам по собі текст Умов та правил надання банківських послуг це значний за обсягом текст, який має інформацію про всі банківські послуги, а отже звичайний пересічний споживач в момент підписання Анкети-заяви на приєднання до Умов та правил не може повністю ознайомитись та зрозуміти суть такого документу з урахуванням того, що підписання цих заяв відбувається у досить короткий часових проміжок 1 хвилина. Тому, Відповідач вважає, що дані Заяви, Таблиця, Паспорт що зі слів Позивача в тексті позовної заяви становлять кредитний договір, мають вигляд більше інформаційних роздруківок аніж кредитного договору. Матеріали справи не містять підписаного примірнику договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання Паспорту споживчого кредиту 15.05.2024 року та Заяви про оформлення послуги, як інформаційних довідок як і після підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил, до яких посилається Позивач. Вказані нарахування відсотків та пені Позивачем у розмірі 22118,11 та 2487,14, що разом складають суму у розмірі 24605,25 грн., крім того, що вони не були зазначені Позивачем в момент оформлення Відповідачем послуги «Швидка готівка», порушують баланс прав сторін і є непропорційними щодо суми отриманого кредиту, адже вони у порівнянні становлять половину від суми взятої Відповідачем, і останній вважає їх надмірно великими. Позивач не надав належних доказів, які б підтверджували правильність нарахування заборгованості по кредиту. Суми грошових коштів, які вимагає Позивач, є непропорційними, несправедливими, нарахованими у протиріч вимогам чинного законодавства України, без розуміння умов по їх сплаті Відповідачем, а також є такими, що суперечать принципам добросовісності особливо під час воєнного стану. Відповідач не приймає нарахований розмір відсотків та пені, адже не був ознайомлений з ними в момент оформлення кредиту. Проте, навіть за відсутності цього факту, в судовій практиці існує чимало прикладів, коли установивши, що розмір неустойки значно більший, а майновий стан споживача хиткий суд застосував до спірних правовідносин норму ч.3 ст.551 ЦК, яка підлягала застосуванню в даному конкретному випадку.

Відповіді на відзив не поступило.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

29.11.2023 ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», в якій зазначені персональні та контактні дані ОСОБА_1 (а.с.6).

Крім того, 29.11.2023 ОСОБА_1 заповнив та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.6 зворот 7).

15.05.2024 ОСОБА_1 було підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024, відповідно до якої просив надати йому кредит на умовах, зазначених нижче.

Вид кредиту Послуга «Швидка готівка», тип кредиту - Кредит строковий. Мета отримання кредиту - Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг. Сума кредиту 47300 грн. Строк кредиту - 36 місяців з 15.05.2024 по 14.05.2027 включно. Процентна ставка (фіксована) - 55 % на рік. Розмір щомісячного платежу 2733,60 грн. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 701093. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 98409,33 грн. Погашення заборгованості за Кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 . У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу (а.с. 8).

Підписанням цієї заяви він підтвердив та погодився, що зокрема, до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг; ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаний електронним підписом ОСОБА_1 та таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки говором (а.с.7 зворот 9).

Згідно копії меморіального ордеру №TR.36809845.53356.65455 від 15.05.2024, АТ «А-БАНК» було перераховано ОСОБА_1 47300 грн. за призначенням платежу: видача кредиту згідно договору №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024 (а.с.10).

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 47300 грн., відповідно до умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 07.04.2025 складає 71905,25 грн., яка складається з 47300 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22118,11 грн. загальному залишку заборгованості за процентами, 2487,14 грн. загальному залишку заборгованості за пенею (а.с.10).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Частинами другою, четвертою, шостоюстатті 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Перелік інформації, необхідної для вчинення електронного правочину, визначається законодавством України або за домовленістю сторін.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.

Статтею 1 Закону України «Про Електронні довірчі послуги» визначено, що електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

Ідентифікаційні дані фізичної особи підпадають під визначення персональних даних. Правовий статус персональних даних установлює Закон України "Про інформацію" та спеціальний Закон України "Про захист персональних даних".

Верховний суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 провадження № 61-9071св20 зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Також Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 провадження № 61-6066 св 23 погодився з тим, що без введення особою логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де він обслуговується), які відомі виключно останньому, здійснення його верифікації, передання ним та отримання відповідачами персональних даних від позивача з метою укладення договору, є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, як і незаконності заволодінням його персональними даними.

У матеріалах справи відсутні докази того, що надання персональних даних здійснено не ОСОБА_1 , а іншою особою. Посилання представника відповідача щодо того, що позивач не надсилав відповідачу та не перенаправляв відповідача в момент оформлення послуги «Швидка готівка», як у момент прийняття пропозиції від позивача на оформлення такої послуги, до тексту заяв, паспорту, таблиці (які у розумінні позивача складають разом кредитний договір) є такими, що не знайшли свого підтвердження в суді. Так, згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 підписав, шляхом накладення ним електронного підпису, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту, а також Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка».

Суд встановив надання Акціонерним товариством «Акцент Банк» кредиту ОСОБА_1 в сумі 47300 грн., у зв`язку з чим до матеріалів справи було додано меморіальний ордер.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Тому суд дійшов висновку про доведеність зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024 укладеним між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 про стягнення боргу, зокрема, розмір заборгованості за тілом кредиту 47300 грн., що підлягає стягненню з останнього.

Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В постанові від 18.03.2020 року у справі №902/417/18(п.8.38) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, зурахуваннямконкретних обставин справи, які мають юридичне значення,та, зокрема,зазначених вищекритеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства, має встановлену третю групу інвалідності. Також, як зазначила представник відповідача, єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є соціальна допомога по інвалідності у розмірі 2380 грн., яка є незначною за розміром. Інших джерел доходу він не має. Окрім того, відповідач сплачує аліменти щодо утримання неповнолітньої доньки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним зменшити розмір процентів до 10000 грн. з суми 22118,11 грн.як просив позивач.

Згідно з п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

Оскільки пеня у розмірі 2487,14 грн. за кредитним договором нарахована за період з 15.05.2024 року по 07.04.2025 року, то відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «Акцент-Банк».

Посилання банку на обґрунтованість його позовних вимог щодо стягнення пені не відповідають закону.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 57300 грн., з яких: 47300 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10000 грн. загальний залишок заборгованість за процентами.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с.16), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають розподілу за правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1930,37 грн. (57300 грн. х 2422,40 грн. / 71905,25 грн).

Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги представника позивача Шкапенка Олександра Віталійовича, який діє в інтересах Акціонерного Товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» суму заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ67675068 від 15.05.2024 року в розмірі 57300 грн., а також 1930 грн. 37 коп. судового збору.

В іншій частині вимог відмовити за необгрунтованістю.

Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ - БАНК», , адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга КАТРИЧ