Справа №491/1082/25
Провадження № 2-о/491/65/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Білоус А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ананьївська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своїм батьком ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що згідно висновку № 649 від 04 листопада 2025 року про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, батькові заявника рекомендовано соціальну послугу догляд вдома, так як він тривалий час хворіє та потребує стороннього догляду. Заявник, як рідний син ОСОБА_2 , здійснює такий догляд, оскільки батькові в силу свого віку та захворювання важко самостійно впоратися із важливими життєвими (в тому числі і побутовими) питаннями. З метою видачі акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком заявником було звернуто до Ананьївської міської ради з відповідною заявою. Проте йому було відмовлено у видачі акту у зв`язку з різночитанням прізвищ, а саме: прізвище заявника в документах, долучених ним до заяви значиться як « ОСОБА_3 », а у висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, прізвище батька заявника, якому рекомендовано соціальну послугу догляд вдома, - як « ОСОБА_4 ». Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин зі своїм батьком, оскільки позбавлений можливості в інший спосіб підтвердити цей юридичний факт.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання (а.с.29).

Заявник ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув. Натомість поштовим відправленням надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Також зазначає про відмову від клопотання про допит свідків у зв`язку з неможливістю забезпечення їх участі в судовому засіданні (а.с.37).

Заінтересована особа ОСОБА_2 на розгляд справи не прибув. Натомість поштовим відправленням надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, вимоги заяви підтримує (а.с.39).

Представник заінтересованої особи Ананьївської міської ради в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. Це підтверджує довідка про доставку електронного листа (а.с.31). Водночас 03 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник Ради, в особі її Голови, Тищенко Ю.С. надав клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Розгляд заяви залишає на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник зазначає, що права та обов`язки осіб, які беруть участь у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі. Інших заяв, клопотань, відводів не має (а.с.35).

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи (а.с.30, 31, 41), заяви/клопотання заявника та заінтересованих осіб про розгляд справи за їх відсутності (а.с.35, 37, 39), суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В частині першій статті 4 ЦПК України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 19, частиною першою статті 293 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у тому числі в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (див. постанову Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)).

В постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

В пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17, зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, тощо.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 273 ЦПК України (натепер п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин зі своїм батьком ОСОБА_2 , оскільки позбавлений можливості в інший спосіб підтвердити цей юридичний факт.

Встановлення факту родинних відносин заявникові необхідно для отримання ним акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком.

Так, відповідно до пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

За висновком № 648 від 04 листопада 2025 року лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно обслуговувати себе не може, потребує постійного стороннього догляду (а.с.20).

Згідно висновку № 649 від 04 листопада 2025 року про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендовано соціальну послугу у виді догляду вдома (а.с.19).

За висновком № 650 від 04 листопада 2025 року лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник), може надавати соціальні послуги (а.с.21).

У зв`язку з наведеним та здійсненням догляду за батьком, заявник звернувся до Ананьївської міської ради з заявою про видачу акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком.

Листом від 17 листопада 2025 року за вихідним № 04-26/3426 заявникові було повідомлено, що за результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову у видачі акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком у зв`язку з різночитанням прізвищ заявника та особи відносно якої заявник здійснює догляд, а саме: прізвище заявника в документах, долучених ним до заяви значиться як « ОСОБА_3 », а у висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, прізвище батька заявника, якому рекомендовано соціальну послугу догляд вдома, - як « ОСОБА_4 » (а.с.10-11).

Судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 10 грудня 2014 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області, заявник іменується як: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ананьїв Одеської області (а.с.6).

Відповідно, будучи власником зазначеного паспорта громадянина України, заявникові видаються/оформлюються документи саме на прізвище « ОСОБА_5 ». Зокрема, 04 листопада 2025 року заявникові на підставі паспорту - документа, що посвідчує його особу, було видано висновок № 650 лікарсько-консультативної комісії, що він як ОСОБА_3 може надавати соціальні послуги (а.с.21).

В той же час, заявникові відмовлено у видачі акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком у зв`язку з тим, що прізвище батька у висновку № 649 від 04 листопада 2025 року про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, значиться як «Лизогубенко». Тобто, не прослідковується родинний зв`язок між заявником та особою, за якою заявник здійснює догляд.

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2000 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що його власник іменується як: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новогеоргівка Ананьївського району Одеської області (а.с.12).

Відповідно, будучи власником зазначеного паспорта громадянина України, особі видаються/оформлюються документи саме на прізвище « ОСОБА_6 ». Зокрема, 04 листопада 2025 року на підставі паспорту - документа, що посвідчує його особу, було видано висновок № 648 лікарсько-консультативної комісії, що ОСОБА_4 не може самостійно обслуговувати себе та потребує постійного стор нього догляду (а.с.20). Відповідно і у висновку № 649 від 04 листопада 2025 року про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зазначено, що громадянину ОСОБА_4 рекомендовано соціальну послугу у виді догляду вдома (а.с.19).

На підтвердження факту родинних відносин, а саме те, що заявник є сином ОСОБА_2 , за яким він здійснює догляд як за батьком, заявником надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26 квітня 1978 року Ананьївським районним відділом запису актів громадянського стану Одеської області, згідно якого в графі «Батько» записаний - « ОСОБА_7 , украинец» (мовою оригіналу) (а.с.16), що відповідає запису на сторінці, яка заповнюється російською мовою, в паспорті серії НОМЕР_2 , виданого 14 лютого 2000.

Судом встановлено, що помилка в написанні прізвищ в паспортах заявника ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_2 пов`язана з різним відтворенням їх прізвища російською мовою « ОСОБА_6 » українською мовою.

Так, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я заявника, зокрема, сторінки, яка заповнюється російською мовою, вбачається, що його видано на ім`я « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , город Ананьев Одесской области».

При заповненні сторінки паспорту українською мовою прізвище власника паспорту « ОСОБА_6 » в перекладі з російської мови на українську мову було зазначено як « ОСОБА_3 ».

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я батька заявника, зокрема, сторінки, яка заповнюється російською мовою, вбачається, що його видано на ім`я « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , село Новогеоргиевка Ананьевкого района Одесской области».

В той же час, при заповненні сторінки паспорту українською мовою прізвище власника паспорту « ОСОБА_6 » в перекладі з російської мови на українську мову було зазначено як « ОСОБА_4 ».

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що заявником підтверджено причини та підстави звернення до суду, а також юридичні наслідки, які можуть породити у зв`язку з встановлення вказаного факту (отримання акту про встановлення факту здійснення постійного догляду за батьком), суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин зі своїм батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 89, 141, 264, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Ананьївська міська рада, задовольнити.

Вважати встановленим факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ананьїв Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 грудня 2014 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 14 лютого 2000 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін та інших учасників справі на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Заявник: Заінтересовані особи:ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5
Ананьївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04056807; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, буд. 51

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є 17 грудня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили «_____» __________________20____ року.

Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/1082/25 Ананьївського районного суду Одеської області.