провадження № 2/208/5062/25
16 грудня 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.
В обґрунтування своїх позовних зазначає, що вона у період з 01.07.1995 року по 16.06.2025 року перебувала у трудових відносинах з АТ «ДНІПРОАЗОТ».
Це факт підтверджується записом № 17 та № 23 у трудовій книжці без серії та номеру та наказом № 509 від 16.06.2025 року «про припинення трудових відносин».
За період її роботи на підприємстві виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 30 986,65 грн, що підтверджується повідомленням про нарахування та належну до виплати при звільненні заробітну плату від 16.06.2025 року.
В день звільнення, в порушення ст. 116 КЗпП України, позивачу не виплачені належні їй суми заробітної плати.
Позивач неодноразово зверталася до боржника з вимогами щодо виплати заборгованості по заробітній платі, однак заборгованість так і не була виплачена відповідачем по справі, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.
Згідно із відповіддю № 1848999 від 02.10.2025 року з Єдиного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 06.10.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.
08.10.2025 року позивачем, у строк встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 10.10.2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперчувала.
Представник відповідача про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою його знаходження, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи,.
В судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , 1954 року народження, остання перебувала у трудових відносинах з АТ «ДНІПРОАЗОТ», що підтверджується наявними записами під номером № 17 та № 23.
Згідно наказу № 509 від 16 червня 2025 року, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ», ОСОБА_1 звільнена 16 червня 2025 року з посади провідного інженера виробничо-технічного відділу Управління будівельно-монтажних та ремонтних робіт, за власним бажанням у зв`язку і виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України.
Як вбачається з розрахункового листка за червень 2025 р. від 17.06.2025 року, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ», заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає 30 969 (тридцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 65 копійок.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIII від 19.10.1973 р., держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
У частині 1 статті 116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Однак, відповідач при звільненні так і не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив позивачу нараховану їй заробітну плату.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбаченихчастиною другоюцієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
За клопотанням позивача, судом при відкритті провадження по справі, було поновлено строк звернення до суду з даним позовом.
Згідно з розрахунковим листком за червень 2025 року, виданого АТ «ДНІПРОАЗОТ» 17 червня 2025 року, вбачається, що АТ «ДНІПРОАЗОТ» має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати за червень 2025 року у розмірі 30 986 грн 65 коп.
Будь-яких доказів чи відомостей про здійснення виплати зазначеної заборгованості позивачу по справі АТ «ДНІПРОАЗОТ» суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість не погашена перед звільненим працівником.
За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що з АТ «ДНІПРОАЗОТ» на користь позивача слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату, у розмірі 30 986 грн 65 коп., а отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.
Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ», про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняякщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя В.Г. Гречана