Справа № 577/6683/25
Провадження № 2/577/2425/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Логіна Є.В.,

секретаря судового засідання Скляр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Конотоп, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду із позовною заявою, в якій просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 6955069 від 11.08.2023 року в розмірі 20916,80 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та правової допомоги в розмірі 10 000 грн. Крім того , просить в порядку частин 10,11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути з відповідача на користь позивача отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних, та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 6955069 в електронній формі. На умовах, встановлених договором відповідачу були перераховані кредитні кошти на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладання договору, в сумі 5000 грн. на строк 360 днів, тип процентної ставки стандартна, яка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту.

Відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У період з 11.08.2023 р. по 26.05.2024 р. відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 30 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 29 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу.

27.05.2024 р. згідно умов Договору факторингу № 27.05/24-Ф, ТзОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором № 6955069 від 11.08.2023 р. на користь ТзОВ ФК «Фінтраст Капітал» , яким відповідно набуто право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 13953,20 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999 грн., заборгованість за процентами 8954,20 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена і складає 4999 грн - тіло кредиту та 8954,20 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 70 календарних днів - 6 963,60, всього 20916,80 грн.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, внаслідок чого ТзОВ ФК «Фінтраст Капітал» змушене звернутись до суду.

Ухвалою судді від 11.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання вкотре не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

В силу вимог частини 8 статті 128 ЦПК України, а також правових висновків, викладених у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17), судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні вищевказаних відміток.

Зважаючи на викладене, відповідач повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.08.2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 6955069 в електронній формі. На умовах, встановлених договором відповідачу були перераховані кредитні кошти на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладання договору, в сумі 5000 грн. на строк 360 днів, тип процентної ставки стандартна, яка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту.

ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

Відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 6955069 від 11.08.2023 р. в розмірі 13953,20 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999 грн., заборгованість за процентами 8954,20 грн.) (а.с.32)

27.05.2024 р. згідно умов Договору факторингу № 27.05/24-Ф, ТзОВ «Авентус Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором № 6955069 від 11.08.2023 р. на користь ТзОВ ФК «Фінтраст Капітал», яким відповідно набуто право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості 13953,20 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999 грн., заборгованість за процентами 8954,20 грн.

Згідно розрахунку позивача, станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача перед позивачем не сплачена і складає 20916,80 грн, з якої : 4999 грн - тіло кредиту та 8954,20 грн - проценти, нараховані первісним кредитором, а також, нараховані позивачем проценти за 70 календарних днів - 6 963,60 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.34).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не виконувала взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 були порушені права позивача. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов, в частині стягнення суми заборгованості є підставним та підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про виконання вимог частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України, в частині зазначення в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах N 703/2718/16-ц та N 646/14523/15-ц.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, востаннє - 07.08.2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки, ОСОБА_1 та ТзОВ «Авентус Україна» уклали кредитний договір 11.08.2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який неодноразово продовжено, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Крім того, за положеннями ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом, а не встановив обов`язок, у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) вказано, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог у цій частині.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 р., укладеного між ТзОВ ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М., копію заявки № 11401 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 р., ордер на надання правничої допомоги, копію рахунку на оплату правничої допомоги від 20.10.2025 р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. ( а.с.39 зв., 40-46)

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 10000 грн. який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю справи, та приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 2 000 грн.

Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 6955069 від 11.08.2023 року в розмірі 20916 (двадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн., судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (юридична адреса: 13150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2 , )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Логін Є. В.