ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 396/444/25

провадження № 22-ц/4809/1440/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Дуковського О. Л., Карпенка О. Л.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року у складі головуючого судді Цесельської О. С.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідачки на свою користь заборгованість за Договорами №4036306 від 22 квітня 2021 року та №010/0676/82/91881769 від 07 серпня 2019 року у розмірі 36 133, 03 грн, а також стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 квітня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 4036306.

Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець надав позичальниці кредит у гривні, а позичальниця зобов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Положеннями договору визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000 грн; стандартна процентна ставка - 1,9 % в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту.

Згідно з умовами договору строк кредиту може бути продовжено, за ініціативою споживача на кількість днів, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному в договорі, або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених договором.

Позичальник вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у нього наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою позичальника, у порядку передбаченому умовами договору.

Зазначено, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході останнього в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавцем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету.

Відповідно до положень договору, договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця аналогом власноручного підпису уповноваженої особи кредитодавця та відтиску печатки кредитодавця, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4036306 від 22 квітня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальниці становить 9 181,42 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 3 000,00 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6 080,00 грн.

- заборгованість за пенею та/або штрафами - 101,42 грн.

30 грудня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення права вимоги №30-12/2021-21, згідно з яким ТОВ Авентус Україна" передало ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до боржниці ОСОБА_1 за договором № 40363061.

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржниці ОСОБА_1 за договором № 40363061.

Таким чином позивач набув права грошової вимоги до відповідачки на суму 9 181, 42 грн.

Крім того, 07 серпня 2019 року між АТ "Райффайзен банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №010/0676/82/91881769.

За умовами вказаного кредитного договору банк надав позичальниці грошові кошти, а позичальниця зобов`язалась повернути використану суму в строк до 07 серпня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45 %.

Вказує, що банк належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачкою, надавши їй кредитні кошти, в порядку та розмірі, передбачених умовами кредитного договору.

Підписанням договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №010/0676/82/91881769, що підлягає стягненню з позичальниці становить 26 951,61 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15 286,06 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7 726, 78 грн;

- заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 3 938,77 грн.

30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47, за умовами якого АТ «Райффайзен банк» передало ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_2 за договором №010/0676/91881769.

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, зокрема і до відповідачки.

Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитних договорів, відповідачка не виконала свого зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» в загальному розмірі 36 133,03 грн, які і просить стягнути на свою користь.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки адвокат Зачепіло З. Я. просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази перерахування кредитних коштів за кредитними договорами на рахунок позичальниці, відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів ОСОБА_1 за кредитними договорами.

Зазначила, що у матеріалах справи також відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість відповідачки виникла саме внаслідок порушення нею умов кредитного договору. Вважає, що сума нарахованої заборгованості по відсотках нарахована з порушенням вимог закону, відповідно ст. 1048 ЦК України.

Крім того, представник вказала, що АТ «Райффайзен банк» при укладенні договору не дотримався вимог, передбачених законом щодо повідомлення позичальника про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які він вважав узгодженими.

Також зазначила, що розмір правничої допомоги, яку просить стягнути позивач із відповідачки не є співмірним із ціною позову та складністю справи, а тому підлягає зменшенню (а.с.103-109).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 4036306 від 22 квітня 2021 року та №010/0676/82/91881769 від 07 серпня 2019 року в загальному розмірі 36031, 61 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що отримані та використані відповідачкою кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами, в загальному розмірі 36 031.61 грн.

Разом з тим, суд виснував, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 101.42 грн задоволенню не підлягають, оскільки є необгрунтованими та не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме задовольнити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у розмірі 3 000 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

В обгрунтування вказала, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази перерахування кредитних коштів за договором №4036306 від 22 квітня 2021 року. Зазначила, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не грунтуються на умовах договору, а матеріали справи не містять належного розрахунку суми заборгованості.

Представник звернула увагу суду, що сума заборгованості по відсотках нарахована з порушенням вимог закону, оскільки відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованих та сплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Разом з тим, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом поза межами строку на який надається такий кредит ( тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Крім того, зазначила, що при укладенні договору №010/0676/82/91881769 від 07 серпня 2019 року АТ «Райффайзен банк» не дотримався вимог, передбачених діючим законодавством про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які він вважав узгодженими.

Також вказала, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості на адресу відповідачки.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача, представник зазначила, що сума є непропорційною та такою, що підлягає зменшенню, враховуючи складність справи та фактичний час, витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу, а тому просила зменшити таку суму до 3 000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила щодо доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо довогору №4036306 від 22 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою, зазначила, що умови договору передбачають сплату відсотків за фактичний строк користування кредитом. Тобто, між сторонами було досягнуто згоди щодо нарахування відсотків за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Із такими умовами позичальниця була достовірно ознайомлена та погодилась на них, а тому, зобов`язана виконувати такі умови та сплачувати відсотки за фактичний строк користування позикою. Вказала, що подані позивачем розрахунки є детальними, чіткими і такими, що відповідають умовам кредитного договору, у тому числі в частині визначення строку користування кредитом, в межах якого нараховувалися проценти.

Акцентувала увагу, що посилання представника скаржниці на те, що АТ «Райффайзен банк» нібито не дотримався вимог законодавства щодо повідомлення споживача про умови кредитування, є безпідставними. Так, підписавши Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту за програмою «Кредитна картка», відповідачка підтвердила свою згоду з усіма її умовами, а також засвідчила, що ознайомлена із Паспортом споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору. У зазначених документах відображені всі істотні умови кредитування, зокрема розмір процентної ставки, порядок нарахування та сплати процентів, строк кредитування, порядок користування кредитними коштами та зобов`язання сторін. Таким чином, відповідачка, власноруч підписавши відповідні документи, засвідчила факт ознайомлення з їх змістом і погодилась з викладеними умовами. Відповідно до принципу свободи договору та статей 626, 628, 638 ЦК України, сторони самостійно визначають і погоджують умови договору, а відтак відсутні будь-які підстави вважати, що кредитний договір було укладено з порушенням вимог законодавства.

Вказала, що відповідачка не скористалась правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладених кредитних договорів протягом чотирнадцяти днів з моменту укладення договорів.

Представник наголосила, що відповідачкою було укладено кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитних договорів позичальниця отримала від кредитодавців всю інформацію стосовно кредиту, ознайомилась з усіма умовами договорів та правильно зрозуміла суть фінансової послуги. Під час укладання договорів, позичальниця усвідомлювала всі ризики, пов`язані з укладенням даних договорів, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договорів.

Зокрема, ОСОБА_1 було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Позичальниця здійснила дії, спрямовані на укладення вказаних договорів та підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику. При цьому кредитні договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Зазначила, що відповідачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату нею заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку (а.с.227-236).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала до АТ «Райффайзен Банк Аваль» заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0676/82/91881769.

Пунктом 1.1. вказаної заяви визначено, що банк відкриває клієнту картковий рахуно НОМЕР_1 в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до Правил платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб.

Пунктом 1.4. визначено, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0 гривень та може бути змінений в порядку, та на умовах, передбачених пунктом 2.1. заяви.

Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 12 500 грн (п.1.4.1.).

Пунктом 1.5. передбачено, що строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Подовження строку кредиту є можливим, згідно п. 2.3.4 пункту 2.3. статті 2 розділу 6 Правил.

Пунктом 1.6. заяви визначено, що проценти за користування кредитом в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 45% річних.

Пунктом 3 заяви передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом.

В додатку №1 до Заяви №010/0676/82/91881769 від 07 серпня 2019 року визначено суму поточного ліміту 12 500 грн; валюту гривні; строк 48 міс.; процентну ставку 45% річних; дату щомісячного платежу до 20 числа; розмір щомісячного платежу 5%; суму щомісячного платежу 1 580, 24 грн та інші витрати.

Заява та додаток №1 до заяви підписані особистим підписом ОСОБА_1 , із зазначенням її паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси фактичного місця проживання (а.с.а.с.20-21).

На зворотній стороні заяви наявна розписка про отримання картки, підписана отримувачем ОСОБА_1 07 серпня 2019 року (а.с.21 зворот).

До матеріалів позовної заяви долучено копію виписки по рахунку ОСОБА_3 з якої убачається рух коштів по картці позичальниці у період з 07 серпня 2019 року по 30 листопада 2021 року (а.с.33-36).

Згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту, станом на 30 листопада року 2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 15 361,44 грн, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 500 грн, заборгованість за недозволеним овердрафтом 2 786, 06 грн, заборгованість за відсотками 75, 38 грн (а.с.37).

30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47. За умовами вказаного договору АТ «Райффайзен банк» передало ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №010/0676/91881769 (а.с.52-54, 55-56).

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. За умовами вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ "Коллект Центр" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №010/0676/91881769 (а.с.63-66).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023, ТОВ "Коллект центр" набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором №010/0676/91881769 в сумі 23 012, 84 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 15 286, 06 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 7 726, 78 грн (а.с. 7).

Крім того, 22 квітня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 4036306 про надання споживчого кредиту.

Пунктом 1. 1. договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.

Пунктом 1.2. визначено, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 000,00 гривень. Тип кредиту кредит (пункт 1.3. договору).

Пунктом 1.4. договору визначено, що строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; -у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

Пунктом 1.5.1. договору визначено, що знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізити платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Пунктом 4 договору визначено пролонгацію строку кредиту.

Так, згідно пункту 4.1. договору визначено, що строк кредиту може бути продовжено:

- за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору; або - в порядку автопролонгацїі, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору.

Пунктом 4.2. передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація):

4.2.1. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. договору.

4.2.2. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів:

- перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або

- протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом.

4.2.3. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в договорі.

4.2.4. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий :трок кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.

Пунктом 4.3. визначено порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація).

Так, пунктом 4.3.1 передбачено,що сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується: -кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2 - 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день -автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Пунктом 4.3.2. договору визначено, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1 договору. І споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2.договору.

Вказаний договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 22-25).

Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №4036306 від 22 квітня 2021 року є графік платежів у якому визначено суму кредиту, суму нарахованих процентів та зазначено реквізити оплати (а.с.26). Вказаний графік платежів підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено суму кредиту, строк кредитування, та розмір відсоткової ставки за користування кредитом (а.с.26 зворот - 28).

Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 7/5090 від 07 червня 2024 року, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна», що 22 квітня 2021 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 було зараховано 3 000 грн (а.с.38).

Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), складеного ТОВ «Авентус Україна», заборгованість відповідачки станом на 29 грудня 2021 року становить: 3 000 грн заборгованість за основним боргом; 6 840 грн заборгованість за процентами. Згідно вказаного розрахунку убачається, що відповідачка здійснювала часткові оплати на погашення кредитної заборгованості на загальну суму 768, 70 грн: 8,70 грн, 760 грн (а.с.40-47).

30 грудня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір відступлення права вимоги №30-12/2021-21, згідно з яким ТОВ Авентус Україна" передало ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором № 40363061.

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. За умовами вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ "Коллект Центр" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №4036306.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №№10-01/2023 ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 40363061 в сумі 9 181, 42 грн (а.с. 8).

На запит суду першої інстанції АТ «Державний ощадний банк України» надано відповідь про наявність відкритого рахунку на ім`я ОСОБА_1 та зарахування на її рахунок коштів у розмірі 3 000 грн (а.с.142).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Щодо кредитного договору №010/0676/82/91881769, укладеного 07 серпня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала до АТ «Райффайзен Банк Аваль» заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0676/82/91881769. Пунктом 1.1. вказаної заяви визначено, що банк відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил платіжних систем, правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Пунктом 1.4. визначено, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0 гривень та може бути змінений в порядку, та на умовах, передбачених пунктом 2.1. заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 12 500 грн (п.1.4.1.).

Пунктом 1.5. передбачено, що строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Подовження строку кредиту є можливим, згідно п. 2.3.4 пункту 2.3. статті 2 розділу 6 Правил.

Пунктом 1.6. заяви визначено, що проценти за користування кредитом в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 45% річних.

Пунктом 3 заяви передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом.

В додатку №1 до Заяви №010/0676/82/91881769 від 07 серпня 2019 року визначено суму поточного ліміту 12 500 грн; валюту гривні; строк 48 міс.; процентну ставку 45% річних; дату щомісячного платежу до 20 числа; розмір щомісячного платежу 5%; суму щомісячного платежу 1 580, 24 грн та інші витрати.

Заява та додаток №1 до заяви підписані особистим підписом ОСОБА_1 , із зазначенням її паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси фактичного місця проживання (а.с.а.с.20-21).

На зворотній стороні заяви наявна розписка про отримання картки, підписана отримувачем ОСОБА_1 07 серпня 2019 року (а.с.21 зворот).

За таких обставин, доводи скаржниці про те, що під час укладення вказаного кредитного договору первісним кредитором її не було повідомлено про умови кредитування не заслуговують на увагу та спростовуються викладеним вище. Зокрема, вказаний договір містить особистий підпис відповідачки, її особисті дані. Відомості про те, що цей договір визнаний судом недійсним матеріали справи не містять.

Щодо тверджень скаржниці про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази розрахунку кредитної заборгованості колегія суддів зазначає, що до матеріалів позовної заяви долучено копію виписки по рахунку ОСОБА_3 з якої убачається рух коштів по картці позичальниці у період з 07 серпня 2019 року по 30 листопада 2021 року, та яка є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості відповідачки (а.с.33-36).

Так, згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту, станом на 30 листопада року 2021 року заборгованість ОСОБА_1 становить 15 361,44 грн, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 12 500 грн, заборгованість за недозволеним овердрафтом 2 786, 06 грн, заборгованість за відсотками 75, 38 грн.

Відповідачка не надала до суду доказів виконання чи часткового виконання сплати заборгованості за кредитним договором №№010/0676/82/91881769, укладеним 07 серпня 2019 року між нею та АТ «Райффайзен Банк Аваль», в той час як позивач надав суду належні докази на підтвердження наявності у відповідачки непогашеної заборгованості за кредитним договором.

Щодо договору про надання споживчого кредиту №4036306, укладеного 22 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 3-4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з ч. 6 ст. 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.12 ст. 11 Закону)

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 22 квітня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 4036306 про надання споживчого кредиту в електронній формі.

Пунктом 1.2. визначено, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 000,00 гривень. Тип кредиту кредит (пункт 1.3. договору). Пунктом 1.4. договору визначено, що строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Пунктом 1.5. договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; -у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору. Пунктом 1.5.1. договору визначено, що знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Пунктом 2.1. договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізити платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Пунктом 4 договору визначено пролонгацію строку кредиту.

Вказаний договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 22-25).

Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №4036306 від 22 квітня 2021 року є графік платежів у якому визначено суму кредиту, суму нарахованих процентів та зазначено реквізити оплати (а.с.26). Вказаний графік платежів підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено суму кредиту, строк кредитування, та розмір відсоткової ставки за користування кредитом (а.с.26 зворот - 28).

Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 7/5090 від 07 червня 2024 року, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна», що 22 квітня 2021 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 було зараховано 3 000 грн (а.с.38).

Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), складеного ТОВ «Авентус Україна», заборгованість відповідачки станом на 29 грудня 2021 року становить: 3 000 грн заборгованість за основним боргом; 6 840 грн заборгованість за процентами. Згідно вказаного розрахунку убачається, що відповідачка здійснювала часткові оплати на погашення кредитної заборгованості на загальну суму 768, 70 грн: 8,70 грн, 760 грн (а.с.40-47).

На запит суду першої інстанції АТ «Державний ощадний банк України» надано відповідь про наявність відкритого рахунку на ім`я ОСОБА_1 та зарахування на її рахунок коштів у розмірі 3 000 грн (а.с.142).

Відтак, вказаним вище спростовуються доводи відповідачки про відсутність у матеріалах справи первинних документів, які підтверджують видачу кредитних коштів за вказаним кредитним договором.

Щодо доводів відповідачки про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом, колегія суддів зазначає таке.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач у цій справі надав до суду належні, достатні та достовірні докази, які підтверджують наявність заборгованості відповідачки за кредитним договором, в той час як остання не спростувала вказаного, не надала доказів здійснення нею погашення кредитної заборгованості, або ж не надала свого контррозрахунку заборгованості.

Відповідачкою не доведено порушення її прав при укладенні вказаних вище кредитних договорів, що є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), як і не надано належних доказів того, що вона не була ознайомлена із умовами кредитування під час підписання кредитних договорів.

Щодо тверджень відповідачки про неповідомлення її про зміну кредитора у зобов`язанні колегією суддів зважено на те, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як убачається з висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 667/11010/14-ц Верховним Судом зазначено також, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів про повне виконання відповідачкою кредитних зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна» та АТ «Райффайзен банк», саме по собі неповідомлення позичальниці про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за договором на користь нового кредитора.

Щодо незгоди відповідачки із рішенням суду в частині стягнення із неї на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем в суді першої інстанції у розмірі 6 000 грн, варто зазначити, що у позові представник позивача просив стягнути із відповідачки 13 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, у відзиві на позовну заяву представник відповідачки зазначила, що такі витрати є неспівмірними та просила зменшити їх розмір.

Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідачки на користь позивача витртан на правничу допомогу суд першої інстанції зазначив, що дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст.19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратила би значний час, тому суд дійшов висновку про те, що розмір гонорару адвоката у 16 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи, а тому прийшов до висновку про зменшення суми стягнення з відповідачки на користь позивача до 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції та не знаходить підстав для скасування судового рішення в цій частині, зокрема судом було враховано заперечення сторони відповідачки щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат.

Доводи апеляційної скарги не відповідають встановленим судом фактичним обставинами справи та наведеним нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 141 ЦПК відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 16.12.2025.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Дуковський

О. Л. Карпенко