Провадження № 22-ц/811/2038/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2025 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що суд зупинив провадження без застосування строку, на який зупинено провадження. Відповідач по справі несе службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника інженерної служби, місце базування ВЧ НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 . Натомість суд першої інстанції зазначає, що відповідач перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 .Так, згідно витягу із Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №42 від 09.02.2025 та посвідчення про відрядження № 98 слідує, що капітана ОСОБА_2 начальника інженерної служби ВЧ НОМЕР_1 було відряджено до ВЧ НОМЕР_2 АДРЕСА_2 з метою влаштування інженерного обладнання. Однак, матеріали справи не містять наказів про його прибуття до ВЧ НОМЕР_2 , приступлення останнього до виконання обов`язків чи його переведення, з посвідчення про відрядження слідує, що його відряджено на 1 день. Судом це не з`ясовувалося.Між датою подання відповідачем витягу з наказу № 42 від 09.02.2025 та посвідчення про відрядження № 98 пройшло чотири місяці, суд не з`ясовував, де перебував відповідач станом на момент винесення ухвали (основне місце несення служби чи відрядження), також судом не з`ясовано, яке бойове завдання безпосередньо виконує відповідач по справі, що є обов`язковою умовою для зупинення провадження по даній справі.

Просить ухвалу суду скасувати, справу направити суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Судом встановлено, що в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

01.04.2025 відповідач ОСОБА_2 подав до суду витяг з наказу № 42 від 09.02.2025 про те, що він призваний у Збройні Сили України, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 та посвідчення про відрядження № 98 від 09.02.2025.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, то відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, згідно якої факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, та за відсутності його беззастережної волі щодо продовження розгляду справи є підставою для зупинення провадження у справі. З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них. З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку про те, що приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Враховуючи наведене та те, що відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України зупинення провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України є обов`язком суду, а не правом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, однак в резолютивній частині не зазначив про строк, на який зупинено провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.2 ст.251 цього Кодексу до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Таким чином, ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2025 року підлягає зміні із викладенням другого абзацу резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан».

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2025 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в наступній редакції: «Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:19.12.2025.

Головуючий

Судді