ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1612/25

Провадження № 22-ц/820/2379/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року (суддя Маршал І. М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 23 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання фінансового кредиту № 197916, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 2000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 2% в день або 730% річних. ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на рахунок, карта № НОМЕР_1 , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу № 01-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 197916 від 23 червня 2021 року. Позичальник належним чином не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого за договором № 197916 від 23 червня 2021 року виникла заборгованість у сумі 10400 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 2000 грн, прострочена заборгованість за процентами - 8400 грн.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 10400 грн заборгованості за кредитним договором № 197916 від 23 червня 2021 року. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з неї процентів за користування кредитом, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові, змінити розподіл судових витрат. Посилається на незаконність рішення суду. Суд не звернув увагу на те, що заборгованість за процентами нарахована за період її перебування на військовій службі у Збройних Силах України та не врахував наявність пільг військовослужбовця, передбачених частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Тому, на її думку, відсутні підстави для нарахування процентів за користування кредитними коштами. Також, вважає, що суд мав застосувати строк позовної давності з огляду на те, що позивач звернувся до суду після спливу чотирьох років від моменту порушення нею зобов`язання.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 23 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 197916 (індивідуальна частина).

Відповідно до умов кредитного договору сума фінансового кредиту 2000 грн (пункт 1.1.), яка надається на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, НОМЕР_1 (пункт 1.4.). Строк, на який надається кредит 30 днів до 22 липня 2021 року, але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами (пункт 1.2.). Тип процентної ставки фіксована, 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу (пункт 1.3.).

Пунктом 2.3. договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту і перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом, до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Договір про надання фінансового кредиту № 197916 (індивідуальна частина) від 23 червня 2021 року та додаток № 1 до договору (Графік розрахунків та загальна вартість кредиту) підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором CL 1390.

Згідно з випискою ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» з особового рахунку на ім`я відповідачки за кредитним договором № 197916 від 23 червня 2021 року станом на 16 квітня 2025 року прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 2000 грн, прострочена заборгованість за процентами - 8400 грн.

Довідкою ТОВ «ЗАЙМЕР» підтверджено ідентифікацію ОСОБА_1 та підписання нею договору № 197916 від 23 червня 2021 року одноразовим ідентифікатором CL 1390, який їй був відправлений на номер телефону НОМЕР_2 .

Відповідно до підтвердження ТОВ «ПРОФІТГІД» щодо здійснення переказу грошових коштів в рамках договору про надання фінансових послуг з переказу коштів № ПГ-1 від 30 вересня 2020 року та на підставі платіжної інструкції відправника ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача НОМЕР_1 в розмірі 2000 грн 23 червня 2021 року о 20:06:09 год, призначення переказу - видача кредиту № 197916.

17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» був укладений договір факторингу № 01-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникне на підставі укладених боржниками кредитних договорів та підтверджуються документацією, у тому числі відносно ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 197916 від 23 червня 2021 року.

Згідно з пунктом 6.2.3. вказаного договору права вимоги переходять до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. З моменту переходу до фактора прав вимоги відповідно до умов пункту 6.2.3. цього договору фактор набуває всіх прав (в тому числі грошових вимог) клієнта за кредитними договорами, що входять до портфеля заборгованості (пункт 6.3.).

Додатковою угодою від 12 жовтня 2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» домовились про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням - відступлення прав вимог за кредитними договорами, перелік яких наведено в Реєстрі боржників, від сторони-1 до сторони-2 здійснюється після здійснення оплати відповідно до пункту 3.2.2. цієї угоди з наслідками, передбаченими статтею 514 ЦК України.

Оплата ціни договору відповідно до умов договору факторингу підтверджена платіжним дорученням № 3668 від 21 лютого 2022 року та

платіжними інструкціями № 3878 та № 3876 від 12 жовтня 2022 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 197916 від 23 червня 2021 року на загальну суму заборгованості 10400 грн, з яких 2000 грн -сума виданого кредиту, 8400 грн - залишок за процентами.

14 квітня 2025 року позивач надіслав на адресу ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань з кредитним договором № 197916 від 23 червня 2021 року в розмірі 10400 грн (а. с. 9).

Зобов`язання за договором відповідачка належним чином не виконала.

За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором № 197916 від 23 червня 2021 року складає 10400 грн, в тому числі: кредит - 2000 грн, проценти - 8400 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходив з факту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу з таких підстав.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

Установлено, що договір про надання фінансового кредиту № 197916 (індивідуальна частина) від 23 червня 2021 року та додаток № 1 до договору (Графік розрахунків та загальна вартість кредиту) підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором CL 1390.

Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, адресу реєстрації/проживання, паспортні дані, РНОКПП, номер телефону, адресу електронної пошти, а також реквізити належного клієнту платіжного засобу № НОМЕР_1 , на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самою відповідачкою під час укладення договору.

У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, повернення кредитних коштів, строк дії.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Перехід права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 197916 (індивідуальна частина) від 23 червня 2021 року від ТОВ «ЗАЙМЕР» до ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» позивач підтвердив належними та допустимими доказами, які відповідачка не спростувала.

ОСОБА_1 не заперечує факт укладення кредитного договору та наявність заборгованості за ним.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відмови в позові про стягнення процентів за користування кредитними коштами з таких підстав.

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2021 року у справі № 502/1438/18 зазначено, що дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

ОСОБА_1 з 19 червня 2021 року уклала контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років та призначена на посаду заступника командира танкової роти з морально-психологічного забезпечення танкового батальйону НОМЕР_3 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних Військ Збройних Сил України, що підтверджується наданими до суду першої інстанції копіями витягів з наказів начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного № 32-КС від 05 червня 2021 року та Міністра оборони України № 225 від 19 червня 2021 року, посвідчення офіцера серії НОМЕР_4 (а. с. 51, 58, 60).

Отже, на дату укладення кредитного договору та в період нарахування процентів за договором на відповідачку поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відтак відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача процентів за договором у сумі 8400 грн.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про незастосування судом наслідків спливу позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

Відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651.

Відповідно до пункту 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким пунктом 19 розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023.

Пункт 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025.

Ураховуючи встановлення на всій території України карантину, на період дії якого строки позовної давності продовжувалися, та зупинення перебігу строку позовної давності на період дії воєнного стану, введеного в Україні, при зверненні з позовом до суду у червні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» не пропустило строк позовної давності.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити стягнуту з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за договором до 2000 грн.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України потрібно змінити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (19,23%) і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь товариства суму судового збору до 465,83 грн, суму документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу (договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» та адвокатом Пархомчуком С. В.; додаткова угода № 1 від 27 грудня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року; довіреність ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОВ» на адвоката Пархомчука С. В. від 30 грудня 2024 року; акт про отримання правової допомоги від 22 серпня 2025 року; платіжна інструкція № 39513 від 22 серпня 2025 року на оплату правничої допомоги в розмірі 10500 грн; рахунок № 22.08.2025-40 від 22 серпня 2025 року про вартість наданих юридичних послуг адвоката Пархомчука С. В. у розмірі 10500 грн) до 2019,15 грн.

Документально підтверджені витрати відповідачки по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги (платіжна квитанція АТ КБ «ПриватБанк» року № 1.354174621.1 від 14 жовтня 2025 року) підлягають стягненню з позивача відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2934,86 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОВ» суму заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 197916 від 23 червня 2021 року до 2000 грн (дві тисячі грн), суму судового збору до 465,83 грн (чотириста шістдесят п`ять грн 83 коп.), витрат на правничу допомогу до 2019,15 грн (дві тисячі дев`ятнадцять грн 15 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОВ» (місцезнаходження вул. Кирилівська, 82, офіс 7, м. Київ, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2934,86 грн (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири грн 86 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта