17 грудня 2025 року Єдиний унікальний № 501/5671/25 Провадження № 2/501/2673/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 грудня 2025 року м. Чорноморськ

СУДДЯ Чорноморського міського суду Одеської області Тордія Е.Н

номер справи № 501/5671/25 провадження 2/501/2673/25

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , діючої в особі представника адвоката Кравченко О.М. до Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий Бульвар» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин.

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 , діюча в особі представника адвоката Кравченко О.М. звернулась до Чорноморського міського суду Одеської області суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий Бульвар» про визнання права власності.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175 177 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на таке.

Згідно зі ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява (заява) повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява (заява) подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

До позовної заяви (заяви) позивач (представник) повинен додати копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Суддя дослідивши надані матеріали позовної заяви дійшов наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

При зверненні до суду позивачем не виконанні вимоги п. 2, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, а саме: не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, не зазначено повну адресу зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Звертаючись з позовною заявою до суду, представник позивача надав клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №755/3609/18 (провадження №61-17721св19), тощо

Відповідно до частини другої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Зазначеними нормами встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб.

Отже, позивач як інвестор просить визнати за нею майнові права (тотожні праву власності) на об`єкт.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19). Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Також, вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21). Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (пункти 54, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Позовні вимоги позивача спрямовані на визнання за нею майнові права на об`єкт незавершеного будівництва на фактично оплачені квадратні метри у розмірі 73,22 кв.м. від загальної площі двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на земельній ділянці під кадастровим номером :02:019:0081 та визнання за нею майнові права на об`єкт незавершеного будівництва нежитлове приміщення №17 загальною проектною площею 9,3кв.м. що знаходиться в цокольному (підвальному) поверсі в 3 під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 будівельний номер 5/3/0/17 на земельній ділянці під кадастровим номером :02:019:0081.

Таким чином, ціна позову в цій справі має визначатися вартістю спірного майна - майнових прав.

Отже, характер таких вимог є майновими та стосується захисту права власності, тому за позовну вимогу про визнання майнових прав має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» як за 2 вимоги майнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн., тому розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру з урахуванням ціни об`єкту.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, а тому в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

У зв`язку з викладеним позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу (представнику) надається строк для усунення вказаних недоліків.

Частиною першою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача (представника) і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кравченко О.М. про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву: ОСОБА_1 , діючої в особі представника адвоката Кравченко О.М. до Обслуговуючого кооперативу «Кольоровий Бульвар» про визнання права власності, залишити без руху та надати позивачу строк п`ять діб з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом: зазначення відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, зазначити адресу зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача; зміст позовних вимог, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви ;попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати докази сплати судового збору.

Ухвала є остаточною.

СУДДЯ