Провадження № 2/344/6952/25
У Х В А Л А

11 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Колошкін Павло Ігорович, через систему «Електронний суд» звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Зокрема, вимогами позову ОСОБА_1 просить:

1. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки гаража за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 22.5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

2. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна площа (кв.м): 67.9, житлова площа (кв.м): 33.7. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

3. визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири у житловому районі «Княгинин» за адресою АДРЕСА_3 .

4. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на гараж за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 22.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 67.9, житлова площа (кв.м): 33.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заявник вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості може бути істотно утрудненим або унеможливленим, враховуючи те, що позов стосується визнання права власності на 1/2 частку гаража, та 1/4 частки на квартиру, а відповідач є фізичною особою і може вільно скористатись своїм правом розпорядитися наявним у нього спірним нерухомим майном, що призведе до неможливості виконання рішення суду в майбутньому або істотно утруднить його виконання.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявниця вказує на те, що існує реальна загроза невиконання у майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема і 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Стороною позивача не надано доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

До заяви про забезпечення позову заявником не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем наразі здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому майна.

У заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування наявності фактичних обставин, зважаючи на предмет позову та зазначені у позові підстави, з якими позивач пов`язує застосування вказаних у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову.

Отже, самого тільки припущення без наведення обґрунтування недостатньо для вжиття заходів забезпечення позову. Висловлене заявником припущення про можливість відчуження належного відповідачу нерухомого майна є виключно його суб`єктивним судженням, яке не підтверджується об`єктивними обставинами.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Одночасно слід роз`яснити заявниці її право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.