МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Справа № 370/2560/25

Провадження № 2/370/868/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді

Сініциної О.С., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 22 серпня 2025 року від надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 09 вересня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано 05 грудня 2014 року та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ,

2008 року народження та ОСОБА_4 , 2009 року народження у розмірі 450 грн на кожну дитину, у сумі 900 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Після розірвання шлюбу між сторонами фактичні сімейні відносини не припинилася, оскільки залишилися проживати разом, вели спільний побут та підтримували сімейні стосунки.

У сторін народилася спільна донька ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тривалий час сторони живуть окремо. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні.

Крім того, позивач зверталася з проханням до відповідача матеріально підтримувати дитину, сплачувати аліменти на її утримання, але згоди щодо виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину не досягнуто. Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 10 вересня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали суду від 10 вересня 2025 року та копія позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою реєстрації. Поштове відправлення № R66, повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням особи.

Відповідно у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом подати до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Зі змісту свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 14 лютого

2008 року виконавчим комітетом Юрівської сільської ради Макарівського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також зі змісту свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 09 лютого 2009 року виконавчим комітетом Юрівської сільської ради Макарівського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Макарівський районний суд Київської області заочним рішенням від 05 грудня

2014 року шлюб між сторонами розірвав та стягнув з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_6 , 2008 року народження та ОСОБА_7 2009 року народження аліменти у розмірі по 450 грн на кожну дитину, у сумі 900 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 03 липня 2014 року.

Як вказала позивач, після розірвання шлюбу між сторонами фактично сімейні відносини не припинилася, оскільки вони залишилися проживати разом, вели спільний побут та підтримували сімейні стосунки. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилася спільна дитина.

Так, зі змісту свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 13 липня

2017 року Макарівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач із дітьми: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (довідка видана старостою Юрівського старостинського округу Макарівської селищної ради від 14 серпня 2025 року № 115).

Як зазначила позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, станом на день звернення до суду із позовом шлюб між сторонами розірваний, дитина ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, яка одна не може забезпечення матеріальних потреб доньки.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений у статті 51 Конституції України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного Кодексу України).

За приписами статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частина друга статті 141 Сімейного кодексу України).

Ураховуючи, що відповідач не заперечував проти позовних вимог позивача та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 258, 259, 263265, 273, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація сторін:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О. С. Сініцина