Провадження №4-с/523/78/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Одеса

Пересипського районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,

з секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 у м. Одеса цивільну справу № 523/15591/25 за скаргою Одеської міської ради, за участю боржника ОСОБА_1 , заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради (в особі Управління державної реєстрації), суб`єкта оскарження державного виконавця Пересипського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойди Олексія Юрійовича на постанову про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада, за участю боржника ОСОБА_1 , заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради (в особі Управління державної реєстрації), суб`єкта оскарження державного виконавця Пересипського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойди Олексія Юрійовича звернулася до суду із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги вказує на те, що 22.11.2022 Суворовським районним судом міста Одеси ухвалено рішення у справі 523/16003/21 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації), про скасування рішення державного реєстратора та приведення об`єкту до попереднього стану шляхом знесення. Постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 у справі № 523/16003/21 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси 18.01.2023 Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист у справі № 523/16003/21. З метою забезпечення виконання рішення суду Одеською міською радою направлено вищевказаний виконавчий лист до Суворовського (на сьогодні Пересипського) відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), для примусового виконання.

Так, постановою державного виконавця від 23.01.2025 відкрито виконавче провадження № 76894734 за виконавчим листом про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2006 року, тобто до площі 3941,7 кв.м.

23.01.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 76894734. 23.01.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору за виконавче провадження № 76894734, у розмірі 16000,00 грн. 14.03.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн. 25.03.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. 11.04.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 76894734.

Постанова головного державного виконавця від 11.04.2025 року про закінчення виконавчого провадження № 76894734 надійшла до електронного кабінету Одеської міської ради в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 11.04.2025 року. Не погоджуючись із закінченням виконавчого провадження без фактичного виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 22.11.2022 у справі № 523/16003/21 Одеська міська рада 18.04.2025 звернулась до начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Войтенка В. із скаргою на постанову головного державного виконавця Гойда О.Ю. від 11.04.2025 року про закінчення виконавчого провадження № 76894734.

Начальником Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Валентином Войтенком на підставі скарги Одеської міської ради проведено перевірку законності виконавчого провадження № 76894734 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 18.01.2023 року у справі № 523/16003/21. За результатом відповідної перевірки було винесено постанову від 25.04.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги Одеської міської ради, визнано дії державного виконавця Гойда Олексія Юрійовича при виконанні виконавчого листа № 523/16003/21, виданого 18.01.2023 Суворовським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести об?єкт за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2003 року, тобто до площі 3941,7 кв.м. такими, що відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідна копія постанови від 25.04.2025 року була направлена на адресу Одеської міської ради 01.05.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та отримана Одеською міською радою 28.04.2025, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту АТ «Укрпошта», результатів відстеження відправлення за трек-номером: 173 (відповідна роздруківка додається до скарги).

Не погоджуючи із постановою начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Войтенка В. від 25.04.2025 про результати перевірки законності виконавчого провадження Одеська міська рада 08.05.2025 звернулась до начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із скаргою на постанову головного державного виконавця Гойда Олексія Юрійовича від 11.04.2025 про закінчення виконавчого провадження та постанову начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Валентина Войтенка від 25.04.2025 про результати законності виконавчого провадження.

Листом від 07.07.2025 № 3064/03.02-06 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило щодо результатів скарги, а саме, що «постановою від 01.07.2025 року у порядку ст. 74 Закону, здійснено перевірку законності виконавчого провадження № 76894734, за результатами якої дії начальника відділу Войтенка В.В. щодо перевірки виконавчого провадження № 76894734, визнано такими, що проведені у відповідності до вимог ч. 3 ст. 74 Закону, з порушенням пункту 7 Розділу ХІІ Інструкції. Дії головного державного виконавця відділу Гойда О.Ю. при виконанні виконавчого провадження № 76894734, визнано такими, що проведені у відповідності до Закону».

Лист від 07.07.2025 № 3064/03.02-06 направлений на адресу Одеської міської ради 10.07.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та отримано Одеською міською радою 11.07.2025.

З огляду на зазначене Одеська міська рада використала всі позасудові заходи реагування за для захисту прав та інтересів територіальної громади м. Одеси, а також щодо фактичного виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

У порушення визначених правових приписів головний державний виконавець Гойда О.Ю. при прийнятті постанови від 11.04.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76894734, лише зазначив про те, що вимоги виконавчого документу боржником не виконано, та направлено повідомлення правоохоронним органам про вчинення злочину.

При цьому, жодних доказів, які підтверджують зазначені дії чи/або інші дії, спрямовані на повне виконання рішення суду, Одеській міській раді направлено не було. Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, державним виконавцем не вжито жодних заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення в повному обсязі, що є порушенням ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 129-1 Конституції України.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити дану скаргу та постановити ухвалу, якою скасувати постанову головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Гойда О.Ю. від 11.04.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76894734 та продовжити виконання виконавчого листа № 523/16003/21, виданого 18.01.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести об?єкт за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2003 року, тобто до площі 3941,7 кв.м.

Суд констатує, що представником скаржника Одеської міської ради Танасійчуком І.М. було подано до суду додаткові пояснення, в яких представник стягувача вказує на те, що головний державний виконавець Гойда О.Ю. при прийнятті постанови від 11.04.2025 року про закінчення виконавчого провадження № 76894734, лише зазначив про те, що вимоги виконавчого документу боржником не виконано, та направлено повідомлення правоохоронним органам про вчинення злочину. При цьому, жодних доказів, які підтверджують зазначені дії чи/або інші дії, спрямовані на повне виконання рішення суду, Одеській міській раді направлено не було. Таким чином, як вбачається з оскаржуваної постанови, державним виконавцем не вжито жодних заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення в повному обсязі, що є порушенням ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 1291 Конституції України. Так, державний виконавець, зокрема, не скористався своїм правом звернутися до Пересипського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, а саме зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2006 року, тобто до площі 3941,7 кв.м., силами і за рахунок Одеської міської ради, що передбачено вимогами п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, Одеська міська рада зазначає, що винесення виконавцем постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду, та направлення подання про притягнення до кримінальної відповідальності не можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження. Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем проведено дії лише щодо накладення на боржника штрафу та після цього вже винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Одеська міська рада вважає, що можливість здійснення виконавчих дій без участі боржника у даному випадку обумовлена тим, що виконанню підлягає приведення об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2006 року, тобто до площі 3941,7 кв.м, тобто, проведення дій, які можуть потребувати спеціальних знань у галузі будівництва, залучення спеціалістів, а не лише безпосередньої присутності боржника, який, ймовірно, спеціальними знаннями для проведення будівельної діяльності може не володіти.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавиць залучає в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державний виконавець не вжив жодних дій для виконання рішення суду в тому числі не залучив відповідного спеціаліста.

З огляду на це, очевидним є те, що державним виконавцем не було проведено усіх дій, необхідних для виконання рішення суду, а отже було безпідставно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник скаржника Танасійчук І.М. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи.

Суб`єкт оскарження державний виконавець ГойдаО.Ю. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Згідно приписів ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

По справі встановлено, що 22.11.2022 Суворовським районним судом міста Одеси ухвалено рішення у справі 523/16003/21 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юридичний департамент Одеської міської ради (в особі управління державної реєстрації), про скасування рішення державного реєстратора та приведення об`єкту до попереднього стану шляхом знесення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 у справі № 523/16003/21 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Суворовського районного суду м. Одеси 18.01.2023 Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист у справі № 523/16003/21.

Виконавчим листом № 523/16003/21, виданим 18.01.2023 Суворовським районним судом м. Одеса, передбачено: зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме технічно документації 24.05.2006, тобто до площі 3941,7 кв.м.

Виконавчий лист було звернуто до виконання до Пересипського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та постановою гол. державного виконавця Гойдою О. від 23.01.2025 відкрито виконавче провадження № 76894734.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Одним з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень (пункт 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 08.09.2025 про витребування доказів, до суду було надано копії матеріалів виконавчого провадження № 76994734.

Так, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 76994734, суд доходить наступного висновку.

23.01.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 76894734. 23.01.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору за виконавче провадження № 76894734, у розмірі 16000,00 грн.

14.03.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн.

25.03.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. 11.04.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 76894734.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Так, за приписами ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Це стосується виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утримуватися від їх вчинення.

Судом встановлено, що державним виконавцем проведено дії лише щодо накладення на боржника штрафу та після цього вже винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною 3 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Суд вважає, що можливість здійснення виконавчих дій без участі боржника обумовлена тим, що виконанню підлягає демонтування за власний рахунок боржника самочинно реконструйованих нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, проведення дій, які можуть потребувати спеціальних знань у галузі будівництва, грошової оцінки вчинення таких дій за власний кошт боржника, залучення спеціалістів, а не лише безпосередньої присутності боржника, який, ймовірно, спеціальними знаннями для проведення будівельної та оціночної діяльності може не володіти.

Суд констатує, що аналогічні висновки було сформовано у постанові КЦС/ВС від 16.01.2018 за результатами розгляду справи № 523/17779/14-ц, яку суд в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

За приписами п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Проте, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем не вживалися заходи щодо залучення експертів та спеціалістів, в тому числі і для визначення грошової оцінки проведення відповідних будівельних робіт, не вчинялися дії також щодо накладення арешту на кошти або інші цінності боржника, враховуючи те, що виконавчим документом передбачено приведення об`єкту до попереднього стану за власний рахунок боржника, а таке накладення є необхідним для забезпечення реального виконання рішення суду в частині фінансування знесення самочинного будівництва за рахунок боржника.

КЦС/ВС у постанові від 20.01.2021 року у справі № 619/562/18, зробив висновок наступного змісту «Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 1291 Конституції України щодо обов`язковості судових рішень. Оскільки примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець діяв із порушенням вказаного Закону, при цьому прийняв неправомірне рішення про повернення виконавчого листа».

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 76894734 не було проведено усіх дій, необхідних для виконання рішення суду та передчасно винесено постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до переконання, що твердження представника скаржника про неправомірність дій державного виконавця, знайшло своє підтвердження, а тому дана скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 447, 452, 354 ЦПК України, ст. 1, 2, 4, 5, 18, 18, 20, 63 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 129-1 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Одеської міської ради, за участю боржника ОСОБА_1 , заінтересованої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради (в особі Управління державної реєстрації), суб`єкта оскарження державного виконавця Пересипського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойди Олексія Юрійовича на постанову про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Гойда Олексія Юрійовича від 11.04.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76894734.

Зобов`язати державного виконавця Пересипського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойду Олексія Юрійовича продовжити виконання виконавчого листа № 523/16003/21, виданого 18.01.2023 Суворовським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок привести об?єкт за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, а саме до технічної документації від 24.05.2003 року, тобто до площі 3941,7 кв.м.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 16 грудня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер