КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/3216/25
Провадження № 6/552/268/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.,

При секретарі Дмитриченковій Ю.В.,

розглянувши заяву скаргу ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа за рішенням суду від 23.10.2025 року по справі №552/3216/25 таким, що не підлягає до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з скаргою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. У заяві посилався, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2025 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.04.2025 року по 30.09.2025 року. 24.11.2025 року ОСОБА_1 , через електронний кабінет в ЄСІТС була подана апеляційна скарга на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2025 року. Зазначив, що 25.11.2025 року Київським районним судом м. Полтави було видано виконавчі листи по вказаній справі. Вважаю, що вищевказаний виконавчі листи є передчасними. Просив суд визнати виконавчі листи, видані 25.11.2025 року Київським районним судом по справі №552/3216/25 такими, що не підлягають виконанню.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом про час, дату та місце розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 23.10.2025 року Київським районним судом м. Полтави позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.04.2025 року по 30.09.2025 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України 25.11.2025 року Київським районним судом м.Полтави видано виконавчі листи, по справі № 552/3216/25.

28.11.2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, які видані Київським районним судом м. Полтави 25.11.2025 року у справі № 552/3216/25.

Як на підставу визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, скаржник посилався на те, що з 24.11.2025 року ним подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2025 року.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1ст.191 СК України).

У відповідності до положень ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання;

матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилався заявник ОСОБА_1 , як на підставу визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відсутні.

Матеріали справи не містять доказів, що у визначеному законом порядку ОСОБА_4 , звільнено від сплати аліментів.

На даний час рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2025 року не скасовано.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки наведені боржником обставини не підпадають під перелічені у цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому у задоволенні заяви боржника слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів за рішенням суду від 23.10.2025 року по справі №552/3216/25 такими, що не підлягають до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу у 15-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий Турченко Т.В.