Справа № 715/2155/25
Провадження № 2/715/688/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2025 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
за участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коростишівська міська рада Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Коростишівська міська рада Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав.
У позові посилається на те, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Від шлюбу з ОСОБА_2 у них народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У зв`язку з тим, що сімейні стосунки з ОСОБА_2 не складались, шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2014 року у справі № 280/101/14-ц.
З часу припинення шлюбу з ОСОБА_2 , останній не цікавився дитиною, її матеріальним та духовним станом, не підтримував її матеріально. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області 11 лютого 2019 року у справі № 280/12/19 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь для утримання дитини у розмірі 3000 грн. на місяць, починаючи з 03 січня 2019 року і до повноліття дитини.
У зв`язку з повним ігноруванням сплати аліментів ОСОБА_1 , вирішила звернутись до суду з позовом про стягнення неустойки зі сплати аліментів. Так, рішенням Коростишівського районного суду від 03 червня 2024 року у справі № 935/3971/23 з ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 173709,67 грн.
З 2014 року ОСОБА_2 взагалі жодного разу не проживав та не проживає разом з ОСОБА_1 та з донькою, не спілкувався з нею, не приймав участі у вихованні дитини, взагалі не цікавиться донькою.
Спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживає та зареєстрована з ОСОБА_1 , що підтверджується актом депутата від 29 травня 2025 року № 1272. Дитина перебуває на повному її утриманні, вона забезпечувала і забезпечує доньку необхідним харчуванням, одягом, взуттям, медичною допомогою, займається її вихованням та розвитком. Батько участі у вихованні дитини не приймає, матеріально також не допомагає, що підтверджується вищевказаним актом.
Спільна з ОСОБА_2 донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний навчається у 8-В класі ліцею № 5 імені Т.Г. Шевченка Коростишівської міської ради. За змістом характеристики з навчального закладу на дитину, навчанням і вихованням учня займається мама, цікавиться навчанням та поведінкою, відвідує батьківські збори. Батько не цікавився ніколи та не цікавиться й зараз успіхами доньки у навчанні, її інтересами та вподобаннями, здібностями й побажаннями, захопленнями, тощо.
Таке ставлення батька до доньки надзвичайно негативно впливає на її психологічний розвиток, як необхідну складову виховання. Крім того, ОСОБА_4 не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, таким чином нехтуючи фізичним розвитком доньки. Усі профілактичні медичні огляди, а також лікування дитини за необхідності здійснюється ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15 травня 2025 року № 1577.
Відсутність матеріальної, фізичної і моральної підтримки негативно впливає на розвиток доньки, не говорячи вже про забезпечення доступу її до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, інтересу до її внутрішнього світу. Факт відсутності участі батька у житті доньки підтверджено вищевказаними документами.
ОСОБА_1 , прикро за доньку, вона намагається забезпечити її усім необхідним, у тому числі тим, що може дати лише батько, але не робить цього. Така поведінка батька у подальшому може спричинити негативні наслідки для дитини, є загрозою для її нормального та гармонійного розвитку. ОСОБА_1 , намагається усіма зусиллями забезпечити дитину у тому числі тією увагою і любов`ю, якої їй не вистачає від батька.
Тому просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила обставини, які викладені в позові, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутності.
Представник третьої особи: Коростишівської міської ради Наумов Олексій Ганнедійович, в судовому засідання не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд при ухваленні судового рішення врахувати обставини зазначені у відповідному висновку та ухвалити рішення, яке відповідатиме законним інтересам дитини.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та заслухавши покази свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (серія НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області від 23.03.2011 року) батьками дитини є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.04.2014 року по справі №280/101/14-ц (провадження №2/280/152/14) між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано шлюб. Неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено на виховання матері.
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.02.2019 року по справі №280/12/19 (провадження №2/280/402/19) ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, починаючи з 03.01.2019 року і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Глибоцьким ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ заборгованість по аліментах станом на 29.04.2025 року становить - 227 709,67 грн.

Відповідно до акту обстеження по факту проживання особи на території Коростишівської ОТГ, складеного депутатом Коростишівської міської ради від 29 травня 2025 року № 1272 встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Донька ОСОБА_3 має окрему кімнату, облаштовані місця для навчання, відпочинку. Вихованням дитини займається матір. Батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні доньки не бере, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує.

Відповідно до характеристики на ученицю 8-В класу Ліцею № 5 імені Т.Г.

Шевченка Коростишівської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається у школі з першого класу. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки, цікавиться навчанням та поведінкою, відвідує батьківські збори.

Згідно довідки №1577 від 15 травня 2025 року виданої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Центром первинної медико-санітарної допомоги Коростишівської міської ради, за медичною допомогою в ЦПМСД зверталась виключно мати дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування від 26.08.2025 року №296, затвердженого виконавчим комітетом Коростишівської міської ради від 26.08.2025 року №296, орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили обставини, що викладені в позовній заяві.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дитини займається ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 тривалий час не спілкується з дитиною та не цікавиться її життям.

Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку ОСОБА_2 про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, лікування, підготовку до самостійного життя, відсутність інтересу батька до внутрішнього світу дитини протягом тривалого часу, впродовж якого формувались фізичні особливості та психологічні риси дитини.

Суд бере до уваги, що сформована ОСОБА_2 модель поведінки щодо дитини є добровільно обраною ним та не продиктована життєвими обставинами.

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення ОСОБА_2 від обов`язків по вихованню дитини та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до ОСОБА_2 вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по справі в повернення оплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 грудня 2025 року.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: