Провадження № 2/204/4723/25
УХВАЛА

про направлення цивільної справи за підсудністю

11 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю з Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі, судом було зроблено запит та отримано відповідь № 1831129 з інформацією про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, згідно якої відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в якості внутрішньо переміщеної особи з 02 травня 2022 року Солом`янського РУПСЗН м. Київ, та має зареєстроване місце проживання в якості внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте враховуючи, що справа вже надійшла за підсудністю з Солом`янського районного суду міста Києва, з метою недопущення спору про підсудність, ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 вересня 2025 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21 листопада 2025 року відповідачем на адресу суду було направлено клопотання про передачу даної справи на розгляд Солом`янського районного суду міста Києва, мотивована тим, що відповідачка внаслідок повномасштабного вторгнення РФ разом зі своєю малолітньою дитиною з інвалідністю є внутрішньо-переміщеною особою, та починаючи з травня 2022 року зареєстрована і проживає як внутрішньо переміщена особа у Солом`янському районі м. Києва, про що свідчить довідка від 02.05.2022 року за № 3009- видана структурним підрозділом з питань соціального захисту населення в м. Київ, про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання : АДРЕСА_2 ., що відноситься до територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідач вказує на загрозу порушення її процесуальних прав у випадку продовження розгляду даної справи Чечелівським районним судом м. Дніпра, через територіальну віддаленість, відсутність у неї зареєстрованого судового кабінету та можливості його зареєструвати внаслідок об`єктивних поважних причин, оскільки відповідачка не має достатнього матеріального здобутку, щоб мати технічні можливості у вигляді власного комп`ютера та постійного доступу в мережу інтернет, та не має постійної роботи у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за дитиною з інвалідністю.

Дослідивши заявлене клопотання та долучені до нього докази, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, у якій сторони зареєстровані на непідконтрольній території України, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце її проживання на період дії обставин, визначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (із змінами), така довідка містить дані про фактичне місце проживання або перебування особи, що по суті є реєстрацією фактичного місця проживання, здійсненою у зв`язку з переміщенням особи з тимчасово окупованої території.

Крім того, Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, передбачено, що особа має право задекларувати або зареєструвати місце проживання за однією адресою, за якою і здійснюється офіційне листування та вручення кореспонденції. Для осіб, чиє місце проживання зареєстроване на тимчасово окупованих територіях (зокрема у Донецькій та Луганській областях, АР Крим, м. Севастополі), передбачено спрощений механізм реєстрації нового місця проживання без зняття з обліку за попередньою адресою та без внесення змін до паспорта.

Отже, довідка ВПО підтверджує місце проживання особи, зареєстроване у встановленому порядку, і є належним доказом для визначення територіальної підсудності відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України.

З наданої довідки відповідача вбачається, що відповідач проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою від 02.05.2022 № 3009- про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Зазначена адреса за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З системного аналізу вимог чинного цивільного процесуального законодавства України випливає, що до провадження суду, якому справа була передана на розгляд із іншого суду, повинна бути прийнята лише у разі, якщо така справа передана в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, тобто справа, яка належить до територіальної юрисдикції (підсудності) такого суду. У разі помилкового направлення справи на розгляд іншому суду за підсудністю і повернення такої справи спір про підсудність відсутній.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19, за якою розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30.

Суд звертає увагу, що розгляд справи належним судом є одним з елементів принципу верховенства права та права особи на судовий захист, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи що зареєстроване місце проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи знаходиться в межах територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва, дана цивільна справа була прийнята Чечелівським районним судом до свого провадження із порушенням правил територіальної підсудності, на що вказує відповідач у справі, у зв`язку із чим, враховуючи неприпустимість порушення її конституційного права на судовий захист, з урахуванням наведених нею обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 31 ЦПК України, клопотання відповідача підлягає задоволенню, у зв`язку із чим справа має бути направлена за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, передати для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (03680, м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя