ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3865/25

Провадження № 22-ц/820/2533/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч 1 ст 369 ЦПК України цивільну справу № 676/3865/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 яка подана його представником адвокатом Куркевичем Олегом Віталійовичем на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року у складі судді Шафікової Ю.Е у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом, вя кому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 51442,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову посилалося, що 19.08.2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6979820 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони погодили, що сума кредиту складає 25000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , строком на 360 днів з процентною ставкою 1,99 % в день, у період з 19.08.2023 року по 26.05.2024 року відповідач здійснив оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 5995 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 5000 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 995 грн.

27 травня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

25 листопада 2024 року рішенням єдиного учасника ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» № 251124/1 вирішено змінити найменування ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал». 10 грудня 2024 року запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 6979820 від 19 серпня 2023 року становить 51442 грн., яка складає 20000 грн.- тіло кредиту, 31442 грн. нараховані проценти за 79 календарних днів з 27.05.2024 року по 13.08.2024 року, вказаний розмір заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6979820 сумі 51442 грн. (в тому числі: суму кредиту - 2000 грн., проценти за користування кредитом за 79 календарних днів - 31442 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Куркевич О.В. подали апеляційну скаргу, не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення процентів за користування кредитом за 79 календарних днів в сумі 31442 грн та зменшити розмір судових витрат. Предстанвик апелянта посилається, що судом не в повній мірі з`ясовано обставини справи, не надано їм належної правової оцінки та порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду. Як встановлено судом проценти нараховані відповідачу за період з 27.05.2024 року по 13.08.2024 року, однак відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України від 22.10.2025 року № 1713, ОСОБА_1 в період з 22.08.2023 року по теперішній час призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та перебуваю на військовій службі в НОМЕР_3 прикордонному загоні ( в/ч НОМЕР_2 ), відтак на нього поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з наявністю статусу військовослужбовця.

Представник апелянта вказує, що з 22 серпня 2023 року безперервно і до часу вирішення цього спору, відповідач бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується доданою довідкою, та, враховуючи періодичність здійснення платежів зі сплати процентів, чергова сплата яких мала відбутись з з 27.05.2024 року по 13.08.2024 року, тобто вже у період, коли відповідач брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, суд першої інстанції зробив хибний висновок про наявність правових підстав для нарахування та стягнення з позичальника процентів за користування кредитом у сумі 31442 грн.

ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає його законним та обґрунтованим, посилаються, що в даному випадку, нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. При цьому, сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Отже, відповідачем до уваги у даному випадку проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, та у межах періоду автопролонгації відповідно до щоденного розрахунку, що наданий до позовної заяви.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 000 грн, учасниками у справі не оскаржується, а отже апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухваленню нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що 19 серпня 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6979820 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 25000 грн.

Строк кредитування 360 днів, тобто з 19.08.2023 року по 13.08.2024 року.

Стандартна відсоткова ставка 1,99% в день, що застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

Кошти надаються позичальнику шляхом зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Договір № 6979820, а також Додаток №1 до Договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача», Паспорт споживчого кредиту, підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора А 6837.

Як вбачається з листа АТ «СЕНС БАНК» № 8905-БТ -32.3/2025 від 03 липня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_1 .

Згідно з наданою банком випискою по рахунку, 19 серпня 2023 року здійснено зарахування переказу в сумі 25000 грн. на банківську карту відповідача.

27 травня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № 69799820 від 19.08.2023 року.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників 27 травня 2024 року до договору факторингу №27.05/24-Ф Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу від клієнта до Фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості.

25 листопада 2024 року рішенням єдиного учасника ТзОВ "ФК "Фінтраст Україна" № 251124/1 вирішено змінити найменування ТзОВ "ФК "Фінтраст Україна" на ТзОВ "ФК "Фінтраст Капітал".

10 грудня 2024 року запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідач ОСОБА_1 не повернув тіло кредиту, згідно п.1.4 Кредитного договору.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 в редакції закону на час призову відповідача на військову службу (03.08.2023) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України»).

Україні діє воєнний стан, який був введений в дію відповідно доУказу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, та з того часу по даний неодноразово продовжувався Указами Президента України, затвердженим Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Воєнний стан на території України діє і на час розгляду даної цивільної справи.

Судом достеменно встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено 19.08.2023 року, а відповідач ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією 22.08.2023 року, з того часу і по даний час проходить військову службу, що підтверджується відповідними письмовими доказами, тобто на час дії кредитного договору був і на даний час є військовослужбовцем за мобілізацією.

Відтак на відповідача поширюються правові гарантії, визначені п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції з часу призову його на військову службу за мобілізацією, тобто з 22.08.2023 року.

ТзОВ «Авентус Україна» надало розрахунок заборгованості ОСОБА_1 згідно укладеного кредитного договору № 6979820, з якого вбачається, що відповідач частково здійснив оплату 5995 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 5000 грн. та 995 грн. на оплату процентів, при цьому 25.09.2023 року первісним кредитором списано відповідачу нараховану суму несплачених відсотків в розмірі 17 412,50 грн, таким чином у позичальника залишилося непогашеним тіло кредиту в сумі 20 000 грн.

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором № 6979820 в розмірі 20000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу.

Однак, з 27.05.2024 по 13.08.2024 в межах строку кредитного договору позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховано проценти за 79 календарних днів у розмірі 31442,00 грн.

Отже з огляду на встановлені обставини справи та норми п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на час призову відповідача на військову службу за мобілізацією, слід дійти висновку, що проценти за користування кредитом позичальнику як військовослужбовцю за період з 27.05.2023 по 13.08.2024 року, як це зазначено в позові, не нараховуються, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів за користування вищевказаними кредитними коштами за даний період.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, однак стягуючи відсотки за період з 27.05.2023 по 13.08.2024 року, суд першої інстанції припустився помилки, оскільки на відповідача з 22.08.2023 року поширюється п. 15 ст. 14 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленній в цій частині нового судового рішення про відмову у позові.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором №6999820 від 19.08.2023 року складає 20 000 грн ( тіло кредиту).

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов заявлено з ціною 51442 грн, після перегляду справи судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволено частково, а саме на 38,87% від заявлених вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 941,58 грн (2422,40х38,87%:100) судового збору за подачу позову.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Столітнім М.М. надано суду Договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому-передачі від 12 травня 2025 року виконаних робіт та рахунок на оплату по замовленню № 8065-12/05-2025 від 12 травня 2025 року, згідно яких адвокат Столітній М.М. надав правову допомогу на суму 10 000 грн.

При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог понесенні витрати на правничу допомогу слід визначити в розмірі 3887 грн ( 10000х38,87:100).

Крім того, за наслідками перегляду справи в суді апеляційної інстанції, позов задоволено на 38,87%, тому розмір незадоволених позовних вимог становить 61,13%.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в загальному розмірі 3633,60 грн. (2906,88 грн. + 726,72 грн.), а тому з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2221,21 грн ( 3633,60х61,13%:100) судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка подана його представником адвокатом Куркевичем Олегом Віталійовичем задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» процентів за користування кредитом в сумі 31442 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 31442 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» ( місцезнаходження вул. Загородня,15 оф.118/2 в місті Києві 03150, ) 941,58 грн судового збору за подачу позову та 3887 грн витрат на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» ( місцезнаходження вул. Загородня,15 оф.118/2 в місті Києві 03150, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 2221,21 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова