Справа № 573/2211/25
Номер провадження 2-о/573/62/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Черкашиної М.С.,

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Річківська сільська рада Сумського району Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника.

24 жовтня 2025 представник ОСОБА_2 в інтересах заявника ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник ОСОБА_3 на праві власності належить 40/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 22.04.2010. Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.04.2010 р. прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_4 », що є технічною помилкою. Заявник звернувся до державного реєстратора Пєшкової О.М. Білопільської міської ради Сумської області з питання реєстрації 40/100 частин квартири за вказаною вище адресою в ДРРП. 17.09.2025 р. отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80883650 у зв`язку із тим, що свідоцтво про право власності від 22.04.2010 видано на частку співвласнику на ім`я « ОСОБА_5 ». Внаслідок такої помилки, в заявнка на даний час, виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. Виправити помилку шляхом внесення змін до свідоцтва не є можливим, оскільки така процедура не передбачена законодавством. У зв`язку із цим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності.

Посилаючись на викладені вище обставини, представник просить встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності від 22.04.2010.

Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання представник ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_3 не з`явились, представником долучено заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання заявлених вимог (а. с. 12).

Представник заінтересованої особи Річківська сільська рада Сумського району Сумської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. (а. с. 9) .

Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Процесуальні дії в справі.

Ухвалою від 28 жовтня 2025 відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду з викликом заявника, заінтересованої особи (а. с. 7).

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом (а. с. 3).

ОСОБА_6 на праві власності належить 40/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 22.04.2010 та рішенням від 25.09.2025 «Про упорядкування адреси нерухомого майна» № 144 виконавчого комітету Річківської сільської ради Сумського району Сумської області (а. с. 3 зв.бБік, а. с. 4).

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 22.04.2010 р. право власності на 40/100 часток в Сумському міському БТІ (Білопільська госпрозрахункова дільниця) зареєстровано за ОСОБА_3 (копія реєстраційного посвідчення на а. с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 22.04.2010 співвласниками квартири по 30/100 частин є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є померлими батьками заявника (копія свідоцтва про народження та про смерть а. с. 2 зв. бік).

Заявник звернувся до державного реєстратора Білопільської міської ради Сумської області з питання реєстрації 40/100 частин квартири за вказаною вище адресою в ДРРП. Проте, 17.09.2025 отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80883650 у зв`язку із тим, що свідоцтво про право власності від 22.04.2010 видано на частку 40/100 на ім`я « ОСОБА_5 » (копія рішення про відмову на а. с. 3).

Внаслідок такої помилки, в заявника на даний час, виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. Виправити помилку шляхом внесення змін до свідоцтва не є можливим, оскільки така процедура не передбачена законодавством.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п. 1 постанови Пленуму також зазначено, що зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Висновки суду.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення юридичного факту.

Наведений вище факт свідчать про належність заявнику свідоцтва про право власності на нерухоме майно, однак у позасудовому порядку виправити допущену при написанні прізвища помилку у вказаному документі не можливо, що створює для заявника перешкоди для розпорядження своєю власністю.

Судом установлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, від встановлення факту належності правовстановлюючого документу залежить виникнення особистих майнових прав заявника.

Суд вважає, що заявник у цьому випадку вочевидь позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності спадкоємцю вказаного правовстановлюючого документу, тому його звернення до суду має підстави.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про задоволення заяви, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 10, 247, 293, 315, 354-355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Річківська сільська рада Сумського району Сумської області (місце знаходження: с. Річки, вул. Центральна, буд. 6 Сумського району, ), про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 як співвласнику нерухомого майна правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.04.2010, серії НОМЕР_2 , на двокімнатну житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., яке видане на ім`я « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя