ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2099/24

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1831/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» ,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Винокуром Олександром Вікторовичем, на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року (місце ухвалення м. Бахмач, повне судове рішення складено 31.12.2024 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі по тексту ТОВ «ФК «Ейс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021 в сумі 83677,00 грн, судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі по тексту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем укладено кредитний договір № 823151267 у формі електронного документа з використанням електронного підпису MNV38PQ9.

Зазначав, що 18.03.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22000,00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 , що свідчить про прийняття пропозиції кредитодавця.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021 становить 83677,00 грн, з яких: заборгованість по кредиту 22000,00 грн; заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 61677,00 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», 17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладені договори факторингу, предметом яких було відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, серед яких ТОВ «ФК «Ейс» отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 83677,00 грн, яку і просить стягнути з ОСОБА_1 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.12.2024 позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021 в розмірі 83677,00 грн із яких: 22 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 61677,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 4422,40 грн в рахунок повернення судових витрат.

Обґрунтовуючи рішення суд першої інстанції врахував неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021, а також наявність договору факторингу від 17.07.2024. Зазначив, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

За доводами апеляційної скарги, відповідач вважає, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не набуло прав первісного кредитора, а тому не має права пред`являти свої позовні вимоги за кредитним договором №823151267 від 18.03.2021.

Зазначає, що вимога на момент укладення договору між первісним кредитором - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» мала бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 18.03.2021 цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Отже, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» не погоджені істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за усіма трьома договорами факторингу, а саме за договором №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за договором №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та за договором №04/08/23-01 від 04.08.2023 ТОВ «ФК «Ейс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційних скарг та додані до них матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За матеріалами справи 18.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір № 823151267 (надалі Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 22000,00 грн строком на 30 днів (п.п 1.1, 1.2 Договору) з визначенням процентної ставки 0.85 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором MNV38PQ9 (а.с. 23-25, т. 1).

Довідкою за № 07.2024 та платіжним дорученням від 18.03.2021 АТ КБ «Приват Банк» підтверджується факт перерахування 18.03.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ КБ «Приватбанк» коштів в сумі 22000,00 грн згідно з Договором на платіжну карту, видану на ім`я відповідача (а.с. 40, 41, 190, т. 1).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору) (а.с. 53-56, т. 1).

Згідно з п. 1.3 договору факторингу «Право вимоги» - означає всі права Клієнта за Кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Зазначений Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріпленим печатками (за наявності у сторони) (п.8.1).

Пунктом 8.2 вищевказаного договору факторингу передбачено, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти п.8.2 Договору в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором». Всі інші умови договору залишаються без змін (а.с. 46, т. 1).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з п.8.2 якої строк його дії продовжено до 31.12.2021 (а.с. 47-50, т. 1).

31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а.с. 52, т. 1).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 139 від 22.06.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з урахуванням додаткових угод до нього, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 56 859,00 грн (а.с. 12-13, т. 1).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 (п.8.2 договору), за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору) (а.с. 71-73, т. 1).

Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку (п.4.1).

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін (а.с. 20 зворот, 68, т. 1).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 83677,00 грн (а.с. 16-17, т. 1).

17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор) укладено договір факторингу №17/07/24, згідно з п.1.1 якого Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 59-62, т. 1).

Згідно з п.1.2 вказаного договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 83667,00 грн (а.с. 18-19, т. 1).

17.07.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ ФК «Ейс» укладено Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 про те, що реєстр боржників передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 (а.с. 20, т. 1).

Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 823151267 за період з 17.07.2024 до 24.07.2024 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 83677,00 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по кредиту, 61677,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 45, т. 1).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «ФК «Ейс» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 70, т. 1).

Задовольняючи повністю позовні вимоги суд першої інстанції, врахував неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором за № 823151267 від 18.03.2021, а також наявність договору факторингу від 17.07.2024 та дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може апеляційний суд через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення (статті 15,16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України).

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За матеріалами справи, в обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Ейс» посилалось на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «ФК «Ейс», на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018, 2020 та 2024 роках, а сам кредитний договір № 823151267 укладено 18.03.2021, тобто після укладення договорів факторингу від 28.11.2018 та 05.08.2020.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Судом встановлено, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором за № 823151267 від 18.03.2021 не виконувалось, ним не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем.

Разом з тим, розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. За умовами пункту 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (а.с. 53-56, т. 1).

Аналогічні положення передбачено також у договорі факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с. 71-73, т. 1).

Таким чином, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «Ейс».

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02.11.2021 № 905/306/17, від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012, від 15.04.2024 в справі № 2221/2373/12).

Враховуючи викладене, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», і відповідно до наступних кредиторів.

Отже, судом першої інстанції належним чином не досліджено матеріали справи, а саме те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «Ейс».

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення заборгованості зроблений за відсутності належних і допустимих доказів, що позивачем доведено оплату за договорами факторингу.

Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

У даній справі позивач мотивує свої вимоги тим, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 05.08.2020 та 17.07.2024, та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Разом з тим, кредитний договір № 823151267 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений 18.03.2021, тобто через 2 роки після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Право вимоги до ОСОБА_1 вказано лише у реєстрі прав вимоги і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не існувало, а відповідно до п. 2.1 згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Отже, майбутні вимоги не є предметом договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, тому і право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 який буде укладено у 2021 році не могло входити.

Таким чином, на момент укладення Договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. На момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 823151267 від 18.03.2021 на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «Ейс».

Враховуючи викладене вище та встановлені обставини справи, суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 18.03.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Хоча і згідно умов додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу (а.с. 47-50, т. 1) передбачено, що право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує, проте сам договір факторингу від 28.11.2018 не містить положень про право майбутньої вимоги.

Згідно сталої практики Верховного Суду доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції внаслідок неправильно наданої оцінки наявним в матеріалах справи доказам та неправильного застосування норм матеріального права, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З врахуванням викладеного, встановлення обставин укладення 18.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, договору за № 823151267, предметом якого є 22000,00 грн кредиту на умовах строковості, зворотності та платності, кредит наданий на 30 днів, сторонами погоджені умови сплати процентів із врахуванням паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до даного договору (а.с. 22, т. 1), не може бути підставою для задоволення вимог ТОВ «ФК «Ейс», з урахуванням викладених мотивів.

При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК України).

Таким чином, встановивши невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права у спірних правовідносинах, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить переконання про необхідність скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нового рішення судом апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову, тому з ТОВ «ФК «Ейс» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3633,60 грн (а.с. 239, т. 1), сплачений ним при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. 141, 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 3,4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2024 року скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3633,60 грн.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ейс», адреса: м. Київ, Харківське шосе, б.19, офіс 2005, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17.12.2025.

Головуючий Судді :