Справа № 489/8633/25
Провадження №2/489/3836/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом фізичної особи підприємиці ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив.

Позивачка, через свою представницю адвокатку Сікорську І.С., звернулася до суду з позовом, яким просила суд: стягнути з ОСОБА_3 на її користь 5750,00 грн. заборгованості по договору, 8912,50 грн. штраф, всього 14662,50 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 03.03.2024 ОСОБА_2 підписав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 118/2025. Відповідно до п. 1.1 договору, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу: підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 489/9513/24 за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Відповідач не виконав своїх зобов`язань по договору, зокрема, частково оплатив надану правову допомогу, внаслідок чого утворилася заборгованість. Пунктом 2.1 Договору, визначено, зокрема, що надання правових послуг клієнту здійснюється фахівцем (юристом, адвокатом, помічником адвоката). Виконавець самостійно визначає фахівців при наданні послуг. Виконавець договору має право залучати третіх осіб (юристів, адвокатів, спеціалістів, та інших) за окремими договорами з метою досягнення мети даного договору. Винагорода за надання правових послуг становить 11000,00 грн., яка оплачується клієнтом рівними частинами по 1375,00 грн. (з13.03.2025 по 13.10.2025). 19 грудня 2024 відповідачем підписано Акт приймання передачі до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025, згідно якого відповідач визнав, що виконавцем виконано, а клієнтом прийнято наступні послуги: підготовка та подання апеляційної скарги по справі № 489/9513/24. Відповідачем сплачено надані позивачем послуги частково у сумі 5250 грн., а саме: 07.03.2025 сплачено 2625,00 грн.; 09.04.2025 сплачено 2625,00 грн. В подальшому відповідач порушив умови договору, а саме не здійснив зазначені в договорі чергові платежі. У звязку з чим позивачем було в односторонньому порядку, розірвано договір. Крім того, у відповідності з п. 4.4 Договору, відповідач мав оплатити позивачу грошові кошти у розмірі, що становлять різницю від загальної суми визначеної в п. 3.1 договору та фактично сплачених коштів на виконання цього договору, а саме 5750 грн. Також, позивачем нараховано штраф відповідно до п. 5.4 договору, у розмірі 8222,50 грн., які відповідач має сплатити.

Ухвалою суду від 27.10.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про проведення розгляду справи з викликом сторін у судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

03 березня 2025 між фізичною особою підприємницею ОСОБА_1 (надалі виконавець) та ОСОБА_2 (надалі клієнт) укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 118/2025 (далі Договір № 118/2025), відповідно до умов якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу: підготовка та подача апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/9513/24 за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до пункту 1.2 Договору № 118/2025, клієнт зобов`язується оплатити послуги надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Згідно п. 2.1 Договору № 118/2025, надання правових послуг клієнту здійснюється фахівцем (в т.ч. юристом, адвокатом, помічником адвоката) або декількома фахівцями (в т.ч. юристами, адвокатами, помічниками адвоката) виконавця з визначених в п. 1.1 даного договору питань на постійній (абонентській) основі упродовж дії цього договору. Кількість, об`єм,Ю види та комплекс щомісячно фактично наданих правових послуг не впливає на розмір (суму, вид, вартість) винагороди (гонорару) виконавця, визначену в п. 3.1 цього договору та/або додатку до Договору про розмір винагороди (гонорару).

Виконавець самостійно визначає фахівців при наданні послуг. Виконавець має право залучати третіх осіб (юристів, адвокатів, спеціалістів, експертів, консультантів, інш) за окремими договорами з метою досягнення мети даного Договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 12 місяців (п. 4.1 Договору № 118/2025).

Відповідно до п. 4.3 Договору № 118/2025, виконавець має право розірвати цей договір шляхом односторонньої відмови від договору за наявності однієї з наступних обставин: клієнт вчиняє дії, пов`язані зі справою в порушення чинного законодавства і відмовляється їх припинити не зважаючи на роз`яснення виконавця; клієнт наполягає на досягненні позитивного результату, які через нові або ново виявлені обставини є об`єктивно недосяжними; клієнт не виконує та/або неналежно виконує свої зобов`язання, передбачені договором, зокрема, затримує оплату чергового платежу більше ніж на 3 календарні дні; клієнт всупереч порадам виконавця вчиняє дії, що роблять неможливим досягнення позитивного результату за договором. У випадку неоплати клієнтом чергового платежу або затримки оплати чергового платежу більше ніж на 3 календарні дні, договір вважається розірваним в односторонньому порядку автоматично на 4 календарний день, без направлення додаткового повідомлення клієнту.

Згідно п. 5.4 Договору № 118/2025, у випадку несвоєчасної оплати суми вказаної в п. 3.1 даного договору, клієнт сплачує виконавцю штраф у сумі 1% від неоплаченої суми за кожен день прострочки.

Норми права та мотиви їх застосування.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про відшкодування збитків, моральної шкоди, а також суд може захистити цивільне право іншим способом, встановленим договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це ("заборонено законом"), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірвано на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Таким чином законодавець передбачає оплату коштів за виконану роботу адвоката незважаючи ні на результат, ні на припинення відносин, а в даному випадку виконані всі дії, передбачені угодою, однак кошти не сплачені.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 29 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний па вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Відповідно до ст. 30 Правил адвокатської етики, Право адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення, якщо інше не передбачене договором про падання правової допомоги.

Згідно зі ст. 31 Правил адвокатської етики, Клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, має право розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. При цьому, клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, зобов`язаний сплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар за всю роботу, що була виконана (надані послуги) чи підготовлено до виконання, а також компенсувати усі витрати за цим договором. Розірвання договору про надання правової допомоги з ініціативи клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, не є показником незадовільної роботи адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання).

Так, предметом укладеного між сторонами Договору є надання адвокатських послуг, які полягають у поданні апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/9513/24 за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У відповідності до п. 3.1 Договору № 118/2025 винагорода (гонорар) за надання правових послуг визначених в п. 1.1 даного договору становить 11000,00 грн., яка оплачується клієнтом рівними частинами по 1375,00 грн. у наступні строки: з 13.03.2025 по 13.10.2025).

19 березня 2025 сторонами підписано Акт приймання передачі до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025, з якого вбачається, що визначені в п. 1.1 договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.03.2025 послуги (роботи) виконані виконавцем у повному обсязі та прийняті клієнтом без зауважень. Клієнт не має претензій до виконавця.

Як вбачається з руху коштів по рахункам фізичної особи-підприємця від 26.09.2025 ОСОБА_2 здійснено перерахування коштів за юридичні послуги на користь ОСОБА_1 за березень-квітень по 2625,00 грн., всього 5250 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Згідно із п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» місцезнаходження фізичної особи - підприємця (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) фіксується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань та є обов`язковими відомостями при реєстрації юридичної особи.

Фізичні особи - підприємці є роботодавцями, якщо вони використовують працю найманих працівників. Вони зобов`язані дотримуватися всіх вимог трудового законодавства. Укладення трудового договору між працівником і ФОП-роботодавцем свідчить про те, що сторони досягли домовленості щодо трудових відносин - обсягу роботи, оплати, умов праці тощо.

На фізичних осіб-підприємців поширюються ті ж нормативно-правові акти, які регулюють підприємницьку діяльність, що й на юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин (ст. 54 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

13 грудня 2024 між адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною (надалі адвокат) та ОСОБА_2 (надалі клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги, зокрема, представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях, готувати позовні матеріли, відзиви та скарги та подавати в суд (в тому числі апеляційної та касаційної інстанції), тощо.

19 березня 2025 представником апелянта ОСОБА_2 адвокаткою Сікорською І.С. підготовлено та подано до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2025 по справі № 489/9513/24 за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 05.05.2025, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною, залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2025 року залишено без змін.

З відповіді № 1934948 від 27.10.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстровано види економічної діяльності: надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (основний); інші види освіти, н.в.і.у.; допоміжна діяльність у сфері освіти; діяльність у сфері права; оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність.

05 червня 2023 між адвокатом Сікорською І.С. (надалі адвокат) та ФОП ОСОБА_1 (надалі клієнт) укладено Договір № 1/06 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги, зокрема, представляти її інтереси у будь-якому кримінальному, адміністративному та цивільному провадженні, готувати позовні матеріали, заяви, заперечення, відзиви, підписувати їх імені клієнта та подавати в суд, знайомитися з матеріалами справи, тощо.

Доказів того, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наявні трудові відносини, до матеріалів справи не додано. З вищевказаного договору № 1/06 про надання правової допомоги, не вбачається, що позивачка надає будь-яке доручення щодо делегування написання та подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.02.2025 по справі № 489/9513/24, від її імені або за її дорученням від імені ОСОБА_2 іншій особі.

Таким чином, з огляду на надані позивачкою докази, суд приходить до висновку що позивачка не довела наявність порушеного права, доказів що саме вона виконувала роботу визначену договором про надання правової допомоги не надала, як і доказів що адвокат Сікорська І.С. діяла не як самостійний представник при поданні апеляційної скарги, відповідно ОСОБА_1 не є належним позивачем.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову фізичної особи підприємиці ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Фізична особа-підприємиця ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено «18» грудня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева