Справа № 303/421/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського

апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року у складі судді Заболотного А.М., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про стягнення збитків і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява, сформована у системі «Електронний суд», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення збитків і зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтава про стягнення збитків і зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачам.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 липня 2025 року ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2025 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про стягнення збитків і зобов`язання вчинити дії, передано на розгляд Немишлянського районного суду м. Харкова.

Ухвала мотивована тим, що оскільки зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 є місто Харків, та жоден із позивачів не зареєстрований на території юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, місцезнаходження відповідачів також не знаходиться на території юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, суд прийшов до висновку, що справа № 303/421/25 не підсудна Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області.

Не погодившись із таким судовим рішенням ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року про зміну підсудності, а справу направити до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у позові та в апеляційній скарзі зазначено місто реєстрації ОСОБА_1 , як адвоката адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та місце фактичного знаходження: Adam-Stegerwald-Stra?e 5/5, 28329, Bremen. Тобто найближчий суд в Україні до фактичного місця знаходження ОСОБА_1 є місце за місцем роботи адвоката і відноситься до юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, а фактично найближчий суд до місця проживання позивача ОСОБА_1 в місті Бремен, Німеччини, про яке місце фактичного проживання і знаходження зазначено в позові і в апеляційних скаргах. Посилаючись на те, що фактичне місце реєстрації ОСОБА_1 і його проживання, визначено рішенням міграційної служби Німеччини про надання притулку за параграфом 24 особи, яка знайшла притулок від військової агресії, суд першої інстанції мав би направити справу на розгляд до Земельного суду, Домсхайде, 16, 28195, Бремен. Приймаючи рішення ухвалою суду від 22.07.2025 Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області фактично позбавляє права позивача на доступ до правосуддя і таким рішенням наносить суттєву шкоду інтересам позивача ОСОБА_1 на користь відповідача. Вважає, що має право бути особисто присутнім в судовому засіданні і відповідно їхати з Німеччини до Мукачева ближче, ніж до Харкова.

Зазначає, що подав позов від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а відтак подання позову за місцем реєстрації роботи адвоката було погоджено з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У відзиві представник відповідача - ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2025 без змін.

ОСОБА_1 того ж дня подав клопотання про визнання наданих ОСОБА_5 документів на підтвердження повноважень представника ДБР в м. Полтава недопустимими доказами і такими, що не відповідають вимогам закону. Відмовити та повернути відзив на даний позов, поданий особою ОСОБА_5 , повноваження якого викликають сумніви, як такий що не відповідає вимогам закону і поданий з порушенням ЦПК України та не направлений стороні у справі до Державної казначейської служби України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд до іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцять ст. 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК України, зокрема, позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч.16 ст. 28 ЦПК України).

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Колегією суддів встановлено, що звертаючись до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з цим позовом, ОСОБА_1 як позивач та представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказує на наявність підстав для застосування правил альтернативної підсудності, передбачених ч. 4 ст. 28 ЦПК України.

При цьому ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає адресу його реєстрації: АДРЕСА_2 та фактичну адресу для пошти: Adam-Stegerwald-Stra?e 5/5, НОМЕР_1 , Bremen.

Реалізуючи положення ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом першої інстанції встановлено, позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 140, 141 - відповідь № 1587357 від 21.07.2025).

Відповіддю № 1591232 від 22.07.2025 року з ЄДДР встановлено, що позивач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 142, 143).

Згідно із відповіддю № 1591256 від 22.07.2025 року з ЄДДР позивач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 144, 145).

Згідно з правилами про підсудність справ за вибором позивача, передбаченими у ч. 4 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином процесуальний закон щодо визначення альтернативної підсудності вказує на те, що підсудність справ за позовом про відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, може також визначається за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У постанові Верховного суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 суд касаційної інстанції зробив такі висновки:

«Положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ця справа не підсудна Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області та підлягає передачі за підсудністю, оскільки жоден із позивачів не зареєстрований на території юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Щодо посилання апелянта про підсудність справи за місцем роботи адвоката, то таке чинним законодавством України не передбачено, а якщо позов адвокатом подано і у своїх інтересах, як цій справі, то такий визначається за місцем його реєстрації.

Колегія суддів зауважує, що наявність зареєстрованого місця проживання за адресою навіть зруйнованого майна залишається визначальною для підсудності в Україні до моменту самостійного зняття особи з реєстрації або отримання нею довідки ВПО за новою адресою, оскільки статус тимчасового захисту або посвідки на проживання за кордоном автоматично не анулює українську реєстрацію.

Оскільки позивачі не мають реєстрації місця перебування в Україні як ВПО та не зняті з реєстрації, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання закордон, суд не має законних підстав визначати підсудність інакше, як за їхнім зареєстрованим місцем проживання.

Інші доводи апеляційної скарги та додаткові пояснення, в тому числі щодо прийнятності відзиву на апеляційну скаргу, не спростовують висновки суду першої інстанції та не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має.

На підставі наведеного, оскільки законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: