Провадження № 2/947/3709/25
09.12.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
ВСТАНОВИВ:
При цьому представник позивача посилається на те, що ТОВ «Діджи Фінанс» є власником двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрацію права власності на ТОВ «Діджи Фінанс» проведено на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72073282 від 14.03.2024 17:43:45, приватний нотаріус Борисова Ніна Вадимівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.. Проте, під час здійснення своїх законних прав, щодо володіння та розпорядження об`єктом нерухомого майна позивачу стало відомо про перебування вказаного майна під арештом на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27980466, виданий 04.08.2011, видавник: Перший Київський ВДВС ОМУЮ, державний виконавець: Коркач О.І., постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61398697, виданий 26.02.2020, видавник: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. та постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 61637580, виданий 24.03.2020, видавник: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В.. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 . Представник позивача зазначив, що вказані обтяження унеможливлюють, в повній мірі, реалізацію права власності позивача на вказане майно, що є порушенням їх законних прав, у зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду для захисту своїх прав.
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, що передбачено ст.274-279 ЦПК України.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову, через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся, представник позивача Земляков О.А. надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» є власником двокімнатної квартири, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрацію права власності на ТОВ «Діджи Фінанс», проведено на підставі: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72073282 від 14.03.2024 17:43:45, приватний нотаріус Борисова Ніна Вадимівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл..
Водночас, надана позивачем інформаційна довідка містить записи про накладення арешту на зазначене нерухоме майно державними та приватними виконавцями, а саме на підставі:
- постанови про арешт майна боржника та оголошений заборони на його відчуження, серія та номер: 27980466, виданий 04.08.2011, видавник: Перший Київський ВДВС ОМУЮ, Державний виконавець: Коркач О.І. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ;
- постанови про арешт майна боржника, серія та номері 61398697, виданий 26.02.2020, видавник: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ;
- постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61637580, виданий 24.03.2020, видавник: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді Київського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі ПМУЮ (м. Одеса), перевіркою даних АСВП та відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що в провадженні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №27980466 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3689/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 19.05.2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 598070,00 грн.. 25.01.2012 державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.
У зв`язку із закінченням строків зберігання, вищезазначене виконавче провадження було знищено у порядку, передбаченому законодавством, а тому надати до суду належним чином засвідчені копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27980466, виданої 04.08.2011, видавник: Перший Київський ВДВС ОМУЮ, державний виконавець Коркач О.І. та постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 25.01.2012, не представляється можливим, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження у порядку, передбаченому законодавством.
Також, з відповіді Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 19.09.2025 вбачається, що на примусовому виконанні у виконавця перебувало виконавче провадження ВП № 61637580 з примусового виконання виконавчого листа №2-966/10, виданого 11.09.2019 Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості в розмірі 1516042, 86 гривень. Надіслати завірену копію постанови про закінчення виконавчого провадження неможливо, оскільки боржником вимоги виконавчого документа не виконано в повному обсязі.
Так, права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.
Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 54 «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути зверну то у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин).
За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».
Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Аналогічні положення містяться і у ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 статті 59 Закону № 1404-VIII передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та зняття арешту. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні (стаття 19 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 зазначила, що вимоги інших осіб щодо належності майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності та звільнення майна з-під арешту. Рішенням від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголосив на необхідності надання національними правовими засобами ефективного захисту прав, передбачених Конвенцією. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб засіб захисту був ефективним як у законі, так і на практиці.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,12,13,18,19,81,141,211,247,258,259,273,274-279,280-282,352 ЦПК України, суд,-
- постанови про арешт майна боржника та оголошений заборони на його відчуження, серія та номер: 27980466, виданий 04.08.2011, видавник: Перший Київський ВДВС ОМУЮ, Державний виконавець: Коркач О.І. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ;
- постанови про арешт майна боржника, серія та номері 61398697, виданий 26.02.2020, видавник: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ;
- постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61637580, виданий 24.03.2020, видавник: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.12.2025.

Суддя: І. В. Огренич