Справа № 504/2369/25
Номер провадження 2/504/2729/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

судді Литвинюк А.В.

секретаря судового засідання Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

17.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд ухвалою витребувати у нотаріуса Лиманської Державної нотаріальної контори Лисак Альони Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи відносно майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , 1954 р.н., РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на 7/8 (сім восьмих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 м.кв, житловою площею 31,9 м.кв.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років помер її чоловік ОСОБА_2 , про що в Доброславському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі, Одеської області вчинено запис за № 1221 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.07.2024 року). Позивачка вказала, що з покійним перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2018 року (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.10.2018 року).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, що складається з 7/8 часток житлового будинку під АДРЕСА_1 . Частка будинку складається з кімнати під літ. 1-5 площею 18,7 кв.м, кімната літ 2-1 площею 16,2 м.кв, кімната під літ 2-2 площею 13,2 м.кв.

З приводу прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулась із заявою до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області, де відносно спадкового майна відкрито спадкову справу.

Як зазначає позивачка, 29.05.2025 року за № 696/02-14 Державний нотаріус у Лиманському районі, Одеської області Лисак Альона Володимирівна надала їй письмове роз`яснення щодо оформлення спадщини, а саме: Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обов`язково перевіряє склад спадкового майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке не підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності проведено без видачі документа (підпункт 4.18 пункту 4 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»). У разі коли державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього (пункт 3 глави 7 розділу 1 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

У позовній заяві вказано, що відповідно до наданих документів, а саме ухвали Комінтернівського районного суду, Одеської області від 13.04.2012 року у справі № 2-1678/11 та від 04.05.2012 року у справі № 2-1678/11, якими за ОСОБА_2 визнано право власності на кімнату під літ 1-5 площею 18,7 м.кв, на кімнату під літ 2-1 площею 16,2 м.кв, на кімнату під літ. 2-2 площею 13,2 м.кв в житловому будинку АДРЕСА_1 . В Ухвалі Комінтернівського районного суду, Одеської області від 04.05.2012 року у справі № 2-1678/11 зазначено, що Ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для державної реєстрації права приватної власності в установленому законом порядку, проте спадкодавець за життя не провів Державну реєстрацію спадкового майна.

Підсумовуючи, позивачка зауважила, що у зв`язку з тим, що нотаріус не має можливості видати їй, як спадкоємиці першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) свідоцтво про право власності на спадкове майно, вона змушена звернутись за вирішенням цього питання до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А. В.

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 22.10.2025 року о 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2), а також витребувано від державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак Альони Володимирівни (67500, Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Центральна, буд. 75) копію спадкової справи відносно майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.10.2025 року на адресу суду надійшла відповідь державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак Альони Володимирівни № 1182/01-16, в якій повідомлено, що в Лиманській державній нотаріальній конторі Одеської області спадкова справа щодо спадщини ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву від Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до суду не надходив, відповідно, відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву в установлені строки. Відтак, суд вважає належним вирішувати справу за наявними матеріалами.

Судове засідання у справі, призначене на 22.10.2025 року о 11:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2), не відбувалось у зв`язку з неявкою сторін та було відкладено на 26.11.2025 року о 15:00 годині.

У судове засідання у справі, призначене на 26.11.2025 року о 15:00 годині в приміщенні Доброславського районного суду Одеської області, розташованому за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Захисників Маріуполя, 51 (зала судових засідань №2) учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи учасники повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), що підтверджується матеріалами судової справи.

Разом з тим, ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд вважає можливим здійснити розгляд справи, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.10.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали між собою шлюб, про що 23.10.2018 року складено відповідний актовий запис № 1213, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 23.10.2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

13.11.2018 року органом 5139 було видано паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 02.07.2024 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 02.07.2024 року складено відповідний актовий запис № 1221.

Згідно зі ст. 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст. 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування, довівши, що на момент смерті спадкодавець мав право власності на дане майно, а також довівши своє право на спадщину.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.16, 4.17, 4.18, 4.21 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, 7/8 (сім восьмих) часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 47,5 м.кв, житловою площею 31,9 м.кв.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом.

При зверненні до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, ОСОБА_1 вказала, що у зв`язку з тим, що нотаріус не має можливості видати їй, як спадкоємиці першої черги за законом свідоцтво про право власності на спадкове майно, вона змушена звернутись за вирішенням цього питання до суду.

Так, зі змісту роз`яснення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак Альони Володимирівни щодо оформлення спадщини № 696/02-14 від 29.05.2025 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що згідно інформації Комунального підприємства «Доброславське бюро технічної інвентаризації» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області за ОСОБА_2 наявна тільки попередня реєстрація права власності на 7/8 (сім восьмих) часток житлового будинку під АДРЕСА_1 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав свою роботу з 01.01.2013 року, відсутня реєстрація права власності на майно ОСОБА_2 , яке зазначено в Ухвалах Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2012 року у справі № 2-1678/11 та від 04.05.2012 року у справі № 2-1678/11. У зв`язку з тим, що за ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня реєстрація права власності на його спадкове майно, державний нотаріус зазначила, що не має можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за свого життя та на час відкриття спадщини, володів на праві приватної власності нерухомим майном, що включає кімнату під літ. «1-5» площею 18,7 кв.м, кімнату під літ. «2-1» площею 16,2 кв.м, кімнату під літ. «2-2» площею 13,2 кв.м, в житловому будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 7/8 частка від загальної площі, яка складає 495 кв.м від загальної площі земельної ділянки, яка складає 566 кв.м.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2012 року у справі № 2-1678/11 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , по якій:

Виділено для володіння та користування за ОСОБА_5 і визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на коридор під літ. «1-1», -7,7 кв.м, кухня літ «1-2» 6,6 кв.м, ванная літ «1-3» - 3,4 кв.м, житлова кімната «1-4», розміром 11,7 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1 , на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 1/8 частка від загальної площі, яка складає 71 кв.м від загальної площі земельної ділянки, яка складає 566 кв.м.

Виділено для володіння та користування за ОСОБА_2 і визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на кімнату під літ. «1-5» площею 18,7 кв.м, на кімнату під літ. «2-1» площею 16,2 кв.м, на кімнату під літ. «2-2» площею 13,2 кв.м, в житловому будинку АДРЕСА_1 , на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 7/8 частка від загальної площі, яка складає 495 кв.м від загальної площі земельної ділянки, яка складає 566 кв.м.

Вселено ОСОБА_5 в належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для реєстрації права приватної власності в установленому законом порядку за ОСОБА_5 право приватної власності на коридор під літером «1-1», -7,7 кв.м, кухня літ «1-2» 6,6 кв.м, ванная літ «1-3» - 3,4 кв.м, житлова кімната «1-4», житловою площею 11,7, в житловому будинку АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 право приватної власності на кімнату під літ. «1-5» площею 18,7 кв.м, на кімнату під літ. «2-1» площею 16,2 кв.м, на кімнату під літ. «2-2» площею 13,2 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.05.2012 року у справі № 2-1678/11 виправлено в тексті ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2012 року, якою затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про встановлення порядку володіння та користування майно, що є спільною частковою власністю та усунення перешкод, допущені описки.

Вирішено вважати площу коридору під літ. «1-1» в житловому будинку АДРЕСА_1 , замість неправильної «7,7 кв.м» - правильною «4,7 кв.м».

Вирішено резолютивну частину ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2012 року, якою затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про встановлення порядку володіння та користування майно, що є спільною частковою власністю та усунення перешкод, викласти в такій редакції:

«Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , по якій:

Виділити для володіння та користування за ОСОБА_5 і визнати за ОСОБА_5 право приватної власності на коридор під літ. «1-1», - 4,7 кв.м, кухня літ «1-2» 6,6 кв.м, ванная літ «1-3» - 3,4 кв.м, житлова кімната «1-4», розміром 11,7 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1 , на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 1/8 частка від загальної площі, яка складає 71 кв.м від загальної площі земельної ділянки, яка складає 566 кв.м.

Виділити для володіння та користування за ОСОБА_2 і визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на кімнату під літ. «1-5» площею 18,7 кв.м, на кімнату під літ. «2-1» площею 16,2 кв.м, на кімнату під літ. «2-2» площею 13,2 кв.м, в житловому будинку АДРЕСА_1 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку розміром 7/8 частка від загальної площі, яка складає 495 кв.м від загальної площі земельної ділянки, яка складає 566 кв.м.

Вселити ОСОБА_5 в належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для реєстрації права приватної власності в установленому законом порядку за ОСОБА_5 право приватної власності на коридор під літером «1-1», - 4,7 кв.м, кухня літ «1-2» 6,6 кв.м, ванная літ «1-3» - 3,4 кв.м, житлова кімната «1-4», житловою площею 11,7 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 право приватної власності на кімнату під літ. «1-5» площею 18,7 кв.м, на кімнату під літ. «2-1» площею 16,2 кв.м, на кімнату під літ. «2-2» площею 13,2 кв.м в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим, зі змісту доказів, наявних в матеріалах справи, неможливо встановити обставини прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/008034899, виданого 08.07.2024 року Фонтанською територіальною громадою, ОСОБА_1 з 11.12.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Втім, матеріали справи не містять доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що виключає можливість встановлення судом обставин постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Тому, ОСОБА_1 не може вважатися спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, на підставі яких можна встановити звернення ОСОБА_1 до Лиманської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Отже, ОСОБА_1 не може вважатися спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 16, 25, 321, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1226, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 13, 76, 77, 78, 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Доброславський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Литвинюк А. В.