Справа № 336/9968/25
17.12.25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Безкровної Є.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №336/9968/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

за відсутності сторін та їх представників , -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 засобами поштового листування позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, за змістом уточненої позовної заяви, поданої 22.10.2025, просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.10.2025 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років.

За змістом позову сторони перебували у шлюбних відносинах з 19.10.2002 по 04.05.2011, мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на 1 курсі денної форми здобуття освіти Запорізького національного університету за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб за спеціальністю «Менеджмент міжнародного бізнесу; Менеджмент організацій» та здобуває ступінь бакалавра. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 20 592,00 гривень, на півроку. Донька проживає разом з позивачкою відповідно до доводів позивачки, повністю перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

З посиланням на ст. 24, 199-200, СК України, оскільки відповідач є працездатним, отримує дохід, має здатність сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, в позасудовому порядку її не надає, позивачка просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 22.10.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Крім того, судом визначено строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

За нормою ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідних клопотань до матеріалів справи не скеровано.

06.11.2025 від відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Лакуста Д.І., до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого він просить позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти в розмірі 1/8 частки доходу на користь позивача на утримання доньки щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до завершення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років, мотивуючи тим, що у нього на утриманні перебуває дружина, яка не працює та не має самостійного доходу, як це підтверджено Індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) та двох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд зауважує, що, враховуючи зміст ухвали суду від 22.10.2025 (щодо встановлення строків на подання відзиву), дату ознайомлення із матеріалами справи, стороною позивача дотримано встановлений строк для подання відзиву.

ОСОБА_2 також просить суд врахувати зазначені вище обставини та, наводячи посилання на ст. 181 СК України, прийняти відповідне рішення.

13.11.2025 за допомогою системи «Електронний суд» до суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, тобто, у строк, визначений в ухвалі суду від 22.10.2025.

За змістом даної заяви по суті спору позивачка зазначає, що відповідач має стабільний дохід, має змогу надавати допомогу їхній доньці, вона самотужки сплачує оренду квартири для доньки, фінансує її додаткові потреби, які спрямовані на підтримку здоров`я та розвитку дитини, крім того, донька не працює, оскільки є студенткою, з огляду на це не має можливості працевлаштуватись та самостійно забезпечувати себе. Станом на поточну дату відповідач не надає жодної допомоги доньці. Позивачка стверджує, що необхідність утримувати неповнолітніх дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка також її потребує у зв`язку із продовженням навчання.

Відповідач 18.11.2025 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, при цьому повторно наголосив на доводах, висловлениз у відзиві.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, як кожного доказу окремо, та і у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку із таким.

Судом встановлено, що сторони мають спільну повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області.

Згідно з копією довідки, виданої 23.09.2025 Запорізьким національним університетом, ОСОБА_3 є студенткою Запорізького національного університету 1 курсу освітнього ступеня бакалавр, факультет менеджменту, спеціальність (напрям підготовки) «Менеджмент» освітня програма : «Менеджмент міжнародного бізнесу; менеджмент організацій» денної форми здобуття освіти. Згідно з договором про навчання від 01.09.2025 №15/25-БД їй стипендія не нараховується та не виплачується. Термін навчання 2025/2026-2028/2029 навчальні роки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття та перебуває на на утриманні позивачки, з якою вона зареєстрована за однією адресою (копія довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 17.06.2021, копія витягу з реєстру територіальної громади від 08.10.2025). Вказані обставини не заперечуються стороною відповідача.

Згідно з копією договору про надання платної освітньої послуги Запорізького національного університету №15/25БД від 01.09.2025, замовником освітньої послуги є ОСОБА_3 , навчальні роки 2025/2026-2028/2029, за кількістю семестрів 8; код та назва спеціальності D 3Менеджмент, освітня програма: менеджмент міжнародного бізнесу, менеджмент організацій. Фінансу4вання навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, загальна вартість платної освітньої послуги становить 41 184,00 гривень за один навчальний рік.

Згідно з копією платіжної інструкції №1884, ОСОБА_1 на рахунок Запорізького національного університету внесено грошові кошти в сумі 20 592,00 гривень, призначення платежу плата за навчання ОСОБА_3 .

Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких нормативних положень чинного законодавства.

За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ч.10 ст.7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Способи захисту сімейних прав та інтересів визначені у ч.2 ст.18 СК України.

Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Особливостей доказування у даній категорії справ (стосовно доведення стороною позивача можливості у відповідача сплачувати аліменти) чинним законодавством не передбачено, а доводи сторони відповідача в цій частині не є належним чином обгрнутованими.

Як врегульовано ч.1 ст.213, ч.2 ст.229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Правила оцінки доказів чітко передбачені у ст.89 ЦПК України.

Відповідно до приписів ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, згідно з нормою ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач на даний час одружений, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , дружина офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 відповідно. Суд приймає до уваги зазначені у відзиві твердження з приводу перебування на утриманні відповідача - дружини та малолітніх дітей. Крім того, за змістом відзиву не заперечується та обставина, що відповідач має постійний дохід. Доказів непрацездатності відповідача суду не надано.

Із врахуванням наведених норм та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 , яка досягла повноліття, перебуває на утриманні матері (позивачки), потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, не працевлаштована, має право отримувати аліменти на своє утримання на час навчання для задоволення потреб та достатнього життєвого рівня, але не пізніше граничного віку, визначеного положеннями сімейного законодавства.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, судом, перш за все, враховується його законодавчо передбачений обов`язок по утриманню дитини та прожитковий мінімум для працездатних осіб, закріплений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», який становить 3 028,00 гривень.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховані відповідні правові висновки, висловлені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №635/1139/17, провадження № 61-350св17, від 13.04.2021 у справі №308/4214/18, провадження № 61-16005св20.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Так, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох сторін з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

З урахуванням наявних доказів, встановлених фактичних обставин справи, рівного обов`язку батьків з утримання дитини, перебуванні на утриманні у відповідача інших осіб, суд, визначаючи частку аліментів, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, заявлених позивачкою, та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку), щомісячно, з 10.10.2025 до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

За змістом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми, зокрема, ст. 191 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому вони підлягають стягненню саме з 10.10.2025 - дата подання позовної заяви до суду.

Відповідно, за результатами розгляду справи, суд задовольняє частково заявлений позов, у задоволенні іншої частини вимог судом встановлено підстави для відмови.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За змістом ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 211,20 гривень, від сплати яких позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ст. Закону України «Про судовий збір» звільнена при пред`явленні позову до суду.

Керуючись ст.2, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 95, 128, 141, 178, 223, 229, 245, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 275, 279, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з 10.10.2025 до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 17.12.2025.

Суддя: Л.А.Вайнраух