справа № 492/1017/25
провадження № 2-о/492/59/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.

за участю секретаря судового засідання Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту постійного догляду,

встановив:

Заявник звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 має необхідність здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_4 , особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з відсутністю інших членів сім`ї першого ступеня споріднення, які могли б здійснювати догляд. Заяву мотивує тим, що його матір ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує стороннього догляду, наразі перебуває у тяжкому стані, не здатна до самообслуговування, пересувається лише зі сторонньою допомогою, потребує кисневої підтримки та цілодобового догляду. Здійснювати догляд за матір`ю має можливість лише заявник, оскільки ОСОБА_3 проживає за кордоном на постійній основі і не має змоги повернутися, ОСОБА_2 проживає у Волинській області та здійснює догляд за малолітніми дітьми. Наразі заявник проходить військову службу та для його звільнення необхідно офіційно підтвердити факт, що він є особою здатною здійснювати постійний догляд за матір`ю за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, тому заявник звернувся до суду з вказаним позовом.

За допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі.

Від заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за допомогою системи «Електронний суд» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за ого відсутності, заперечення проти заяви не подав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , заявник у справі, є сином ОСОБА_4 (а.с. 8). Згідно з витягом № 19-03-08/121 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15), за зазначеною адресою зареєстровані ОСОБА_4 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30 жовтня 1964 року ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 18). ОСОБА_7 , яка доводилася матір`ю ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , який доводився батьком ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19, 20). 06 листопада 1983 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 уклали шлюб, внаслідок якого ОСОБА_5 змінила своє дошлюбне прізвище на наявне « ОСОБА_9 », 11 вересня 2024 року шлюб розірваний, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 5 від 12 листопада 2024 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11 вересня 2024 року (а.с. 16, 17).

ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності (а.с. 11, 12, 13). Відповідно до висновку № 296 від 10 вересня 2024 року про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 7894, випискою з амбулаторної картки хворої, випискою № 2935.2025 з медичної картки стаціонарного хворого, випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 15714 стан хворої ОСОБА_4 важкий, пересувається хвора зі сторонньою допомогою, потребує стороннього догляду (а.с. 14,21-22, 23, 24-25, 70-71).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_4 , внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на наявне « ОСОБА_11 » (а.с. 26, 27). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 03 вересня 2007 року ОСОБА_12 , який доводився чоловіком ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 29). ОСОБА_3 , заінтересована особа у справі, має неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 28). Як вбачається з дозволу на проживання, реєстраційного посвідчення (переклад з німецької мови на українську мову) ОСОБА_3 проживає у м. Брамше Федеративна Республіка Німеччина (а.с. 30, 31-32).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_4 (а.с. 33). ОСОБА_2 має трьох дітей: малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , малолітню доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 34, 35, 68).

Згідно з довідкою № 350 від 14 вересня 2024 року ОСОБА_1 , заявник у справі, є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26 квітня 2024 року по теперішній час (а.с. 34 зворот).

Заявником також надано суду заяву ОСОБА_4 , посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.С., в якій ОСОБА_4 просила врахувати її заяву, що вона дійсно перебуває у тяжкому стані і не має можливості самостійного існування, усі члени сім`ї, які могли б здійснювати догляд за нею мають об`єктивні перешкоди, син ОСОБА_17 здатен надати необхідний щоденний сторонній догляд за умови звільнення з військової служби (а.с. 37).

Також, заявником долучені заяви ОСОБА_18 та ОСОБА_2 , згідно з якими ОСОБА_3 не має можливість здійснювати постійний догляд за хворою матір`ю ОСОБА_4 , оскільки з 2023 року перебуває у Федеративній Республіці Німеччина та має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ОСОБА_2 не має можливість здійснювати постійний догляд за хворою матір`ю ОСОБА_4 , оскільки проживає у с. Зміїнець Луцького району Волинської області, є матір`ю двох малолітніх дітей, перебуває на 36 тижні вагітності (а.с. 38, 40).

Наказом Міністерства соціальної політики України № 429 від 23 червня 2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 2020 року за № 643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

На підставі статті 12 Закону України «Про соціальні послуги», отримувач соціальних послуг має право на вільний вибір надавачів соціальних послуг та отримання соціальних послуг відповідно до умов договору про надання соціальних послуг.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України (стаття 17 Конституції України).

Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (стаття 1 Закону України «Про Збройні Сили України»).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України ( стаття 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Так, підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а у частині 4 цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час воєнного стану (пункт 2).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який триває дотепер.

Відповідно до підпункту «г» пункту частини 4 статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з пунктом 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Згідно з частиною 7 статті26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пунктів 6, 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.

Докази, щодо відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за ОСОБА_1 , заявником у справі, додані до заяви по встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема, громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Таким чином, законодавець визначив у підпункті г) пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», гарантований захист осіб, які знаходяться у складних життєвих обставинах через свій похилий вік та наявності порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на підставі висновку лікарсько-консультативної комісії, та є членами сім`ї кровного споріднення.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом ( статті 55 Конституції України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в цивільному порядку у відповідності до Розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Будь-яким іншим судочинством України не визначено порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Наведений у статті 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявникові необхідно встановити факт необхідності здійсненням ним постійного догляду за невиліковно хворою матір`ю ОСОБА_4 з метою звільнення з військової служби.

Від встановлення факту здійснення ним догляду за матір`ю залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд також враховує, що законом не визначено іншого порядку встановлення факту необхідності здійснення постійного догляду вдома за відсутності інших осіб за членом своєї сім`ї похилого віку матір`ю заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , яка через порушення функцій організму є невиліковно хворою, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, за висновком комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду з метою звільнення з військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт необхідності здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за матір`ю ОСОБА_4 , особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати такий догляд, оскільки ОСОБА_4 через порушення функцій організму є невиліковно хворою, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватись, за висновком комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Керуючись статтями 7, 19, 76-81, 211, 247, 315, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , має необхідність здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , особою з інвалідністю ІІ групи, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати такий догляд.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.