Справа №345/6166/25
Провадження № 2/345/2877/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

18.12.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

адвокат Крикун Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . На час смерті матері позивача їй належали земельні ділянки та частка в будинковолодінні по АДРЕСА_2 . Позивач постійно на час смерті матері проживав з нею за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, позивач в шестимісячний строк звернувся до нотаріуса, і була заведена спадкова справа. На частину спадкового майна (земельні ділянки) нотаріусом було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 після смерті матері нотаріусом позивачу було відмовлено, в зв?язку з тим, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за членами колгоспного двору, та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно. На час усуспільнення в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_2 проживали: батько ОСОБА_3 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати позивача (спадкодавець) ОСОБА_2 і позивач ОСОБА_1 . Таким чином, оскільки до членів колгоспного двору по АДРЕСА_2 належали лише троє, то житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 після ліквідації колгоспних дворів став належати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і позивачу ОСОБА_1 по 1/3 частині кожному. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.09.2025 в справі №345/6873/24 за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності на 2/3 частини вказаного будинковолодіння: 1/3 частина домоволодіння, як колишнього члена колгоспного двору після усуспільнення майна колгоспного двору, а 1/3 частина домоволодіння, як успадкована після смерті батька ОСОБА_3 . Належна померлій ОСОБА_2 1/3 частина будинковолодіння залишилася неохоплена вказаним рішенням суду. Таким чином, спадкодавцю ОСОБА_2 на час смерті належала 1/3 частина домоволодіння по АДРЕСА_2 . Так як позивач являється спадкоємцем по закону і у відповідності до законодавства прийняв спадщину, однак оформити своє право на дане спадкове майно у нотаріуса не може, то він змушений звертатися з даним позовом до суду. Інших спадкоємців у померлої ОСОБА_2 немає.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовилити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження разом з копію позовної заяви із доданими до неї документами вручено відповідачу, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. Крім того, ухвалу суду від 27.11.2025 було доставлено до електронного кабінету відповідача, що підтверджуєтьсядовідкою про доставку електронного документа.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 29.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

24.11.2025 представник позивача подала до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 29-38).

Ухвалою суду від 27.11.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

18.12.2025 представник позивача подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовилити.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзиву на позов не подав, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серія НОМЕР_1 від 10.12.2001, № НОМЕР_2 від 25.12.2024 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 13.11.1965 (а.с. 9, 10, 17).

Факт родинних відносин між позивачем та померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які являються його батьками, підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.01.1969 (а.с. 8).

Згідно з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 17.01.2025 приватним нотаріусом Гошовською С.В. було зареєстровано спадкову справу № 73508072 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 20) та спадкоємцем на майно померлої за законом є син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 30.06.2025 № 219/02-14 (а.с. 21).

Листом приватного нотаріуса Гошовської С.В. № 349/02-14 від 22.10.2025 позивачку повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_3 ) неможливо, в зв?язку з тим, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за членами колгоспного двору, та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (а.с. 16).

Відповідно до довідки № 217, виданої 02.08.2024 виконкомом Верхнянської сільської ради, станом на 15.04.1991 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3 голова господарства, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 дружина та ОСОБА_1 - син (а.с. 18).

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1991 та довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ № 00383 від 21.10.2024 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , належить та був зареєстрований за членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 (а.с. 15, 19).

Відповідно до довідки № 20, виданої 16.01.2025 виконкомом Верхнянської сільської ради, ОСОБА_2 з моменту народження та по день смерті проживала і була зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 син, ОСОБА_4 невістка, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - онуки (а.с. 22).

Житловий будинок, головою домогосподарства якого був померлий ОСОБА_3 , знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 221, виданою 16.08.2024 виконкомом Верхнянської сільської ради (а.с. 23).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2025 у справі № 345/6873/24 визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , до складу яких належать: житловий будинок «А» житловою площею 56,9 кв.м. та загальною площею 90,4 кв.м., літня кухня «Б» площею 40,2 кв.м., стодола з погребом «В» площею 54,3 кв.м., огорожа №1 площею 7,2 м.п, ворота №2, №3 - 6,4 м.п. (а.с. 31-34).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 451163661 від 07.11.2025 за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 35).

На будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 21.10.2024 (а.с. 11-14)

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, встановлено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зважаючи на те, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_2 . Негівці були зареєстровані: ОСОБА_3 голова господарства, ОСОБА_2 дружина та ОСОБА_1 син, то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/3 частці вказаного домоволодіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , вважається таким, що прийняв спадщину на належну їй частку домоволодіння, оскільки проживав спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадкового майна та звернувся до нотаріуса зі заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останньої.

Крім позивача, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, який проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлявся та звернувся зі заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останньої, а також те, що позивач не може оформити свої спадкові права в зв?язку з тим, що право власності на домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1225, 1241, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції від 18.07.1963), ст.ст. 13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_1 ,.

Відповідач: Верхнянська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області, вул. Шевченка, 72 с. Верхня Калуський район Івано-Франківської області, код ЄРДПОУ 40170117.

Суддя: