ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/2889/22

провадження № 22-ц/4809/137/25

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Соколовська Є.В.

відповідач: Льотна академія Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України;

третя особа: Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Льотна академія Національного авіаційного університету» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2024 року, у складі головуючого судді Кулінки Л.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначала, що з 05 лютого 2018 року на підставі наказу №68/о від 01 лютого 2018 року її було прийнято на посаду перекладача служби сертифікації за рахунок ГРД академії до Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету з посадовим окладом 3207,00 грн.

Вказувала, що на підставі її заяви від 29 червня 2021 року наказом №510/о від 01 липня 2021 року Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерство освіти і науки України, з 01 липня 2021 року її переведено на утримання за рахунок загального фонду з раніше встановленою оплатою.

Листом №0108/482 від 21 березня 2022 року відповідач повідомив позивача, що 22 жовтня 2021 року було видано наказ №503 про скорочення штату працівників, а 26 жовтня 2021 року відповідно до вимог наказу отримано рапорт начальника служби сертифікації щодо скорочення посади перекладача за рахунок ГРД.

Згідно наказу №140/о від 21 лютого 2022 року позивача було звільнено з посади перекладача служби сертифікації у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Позивачка вказувала, що її не було ознайомлено із наказом про скорочення штату працівників та з переліком вакантних посад та попередження від 20 грудня 2021 року.

Зазначала, що уразі повідомлення її у встановлені чинним законодавством строки та ознайомлення із наказом про скорочення та надання список вакансій, вона мала б змогу написати заяву про переведення її на посаду перекладача служби ВМЗ, яка станом на 13 грудня 2021 року згідно списку вакансій була вільна.

Вважала, що наказ про її звільнення із займаної посади є протиправним та підлягає скасуванню з подальшим поновленням її на роботі та стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, позивач зазначала, що незаконне звільнення завдало їй душевних страждань.

Моральні страждання обґрунтовує тим, що про звільнення дізналась лише в день самого звільнення, і вже не мала можливості перевестись на іншу посаду, а змушена була влаштовуватися на нову роботу.

Просила:

визнати протиправним та скасувати наказ Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України № 140/о від 21.02.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » за скороченням чисельності та штату працівників»;

поновити ОСОБА_1 на посаді перекладача служби сертифікації Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України;

стягнути з Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.02.2022 по день ухвалення судом першої інстанції рішення у справі;

стягнути з Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України № 140/о від 21.02.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » за скороченням чисельності та штату працівників».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді перекладача служби сертифікації Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України.

Стягнуто з Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 190247,85 грн , моральну шкоду в сумі 10000,00 грн .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Національний авіаційний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Льотна академія Національного авіаційного університету» подав апеляційну скаргу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, в частині надання правової оцінки процедури звільнення, прирівняв предмет доказування у цій справі до обсягу доказів необхідних для підтвердження законності звільнення на підставі прогулу, а не у зв`язку зі скорочення чисельності штатів, помилково прирівняв завдання моральної шкоди у зв`язку з вчиненням мобінгу по відношенню до позивача до спричинення моральної шкоди через звільнення, порушив норми процесуального права, оскільки позивачка звернулася із позовом до неналежного відповідача та з порушення строків позовної давності, а також суд першої інстанції та неправильно застосував норми матеріального права в частині закріплення за позивачем робочого місця, що не регламентовано приписами чинного трудового законодавства.

Представник позивачки, адвокат Соколовська Є.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджується із доводами апеляційної скарги і вважає ,що суд першої інстанції належним чином встановив обставини цієї справи та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача ОСОБА_2 , Федосєєва Є.С., пояснення представника позивача адвоката Соколовської Є.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Звернувшись із цим позовом позивачка ставила питання про визнання протиправним та скасування наказу Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України № 140/о від 21.02.2022 про її у зв?язку із скороченням чисельності та штату працівників та поновити її на посаді перекладача служби сертифікації Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України.

Крім того просила стягнути з Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, пов`язану із незаконним звільненням.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з наказу № 68/о від 01 лютого 2018 року «Про прийом працівників, виключення із списків академії тощо», прийнято ОСОБА_1 перекладача служби сертифікації з 05.02.2018 з посадовим окладом 3207,00 грн, 10 т.р. ЄТС за рахунок ГРД академії (том 1, а.с.31).

Зазначений наказ видано начальником Кіровоградської Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України, відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету.

Наказом т.в.о. начальника Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України № 140/о від 21 лютого 2022 року «Про звільнення працівників за скороченням чисельності штату працівників», звільнено перекладача служби сертифікації ОСОБА_1 21 лютого 2022 року у зв`язку зі скорочення чисельності штату працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку за статтею 44 Кодексу законів про працю України та грошової компенсації за 16 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (том 1, а.с.130).

Підставою для звільнення позивачки ставнаказ виконуючого обов`язків начальника Льотної академії Національного авіаційного університету № 503 від 22 жовтня 2021 року «Про скорочення штату працівників», письмове попередження про вивільнення від 20.12.2021 , акт про відмову про отримання попередження, список вакансій та акт про відмову від запропонованих вакансій.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що позивачка звернулася до суду із цим позовом до неналежного відповідача, оскільки Льотна академія Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України не може бути належним відповідачем з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органі органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Льотна академія Національного авіаційного університету - це відокремлений структурний підрозділ юридичної особи Національного авіаційного університету, без права юридичної особи (том 2 а.с. 67-68).

Відповідно до п. 1.2. Положення «Льотна академія Національного авіаційного університету» від 08 лютого 2018 року, затвердженого ректором Національного авіаційного університету В.М. Ісаєнко (том 1 а.с. 79-101).

Із зазначеного Положення вбачається, що Льотна академія Національного авіаційного університету є відокремленим структурним підрозділом (філією) Національного авіаційного університету - державного вищого навчального закладу четвертого рівня акредитації, що має статус неприбуткового згідно з чинним законодавством.

Згідно з п. 3.2. Положення Льотна академія НАУ здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Статуту Національного авіаційного університету та цього Положення.

Встановлено, що одним зі структурних підрозділів Національного авіаційного університету є територіально відокремлений структурний підрозділ (філія) Льотна академія НАУ (місцезнаходження: вулиця Добровольського (Степана Чобану), будинок 1, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25005).

Згідно з частиною першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

У ЦК України не встановлюється спеціальних вимог щодо довіреності керівника відокремленого підрозділу. Підставою видачі такої довіреності буде виступати акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії або представництва. Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. У частині першій статті 237 ЦК України прямо передбачено, що представник має право або зобов`язаний вчиняти тільки правочини (хоча, наприклад, допускаються винятки відносно, отримання заробітної плати, представництва акціонерів). Всі інші дії не охоплюються цивільним законодавством і регулюються іншими нормами, або взагалі позбавлені такого. До них відносяться й дії щодо процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Таким чином, філії не мають статусу юридичної особи та не наділені самостійною цивільною процесуальною правоздатністю і не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

Колегія суддів вважає, що позов мав бути пред`явлений до - належного відповідача юридичної особи Національного авіаційного університету.

Проте, розглядаючи справу і вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, залишив поза увагою, що позивачем пред`явлено позов до відокремленого структурного підрозділу (філії) Національного авіаційного університету, що в силу положень статті 95 ЦК України не є юридичною особою, а отже, не наділене цивільною-процесуальною дієздатністю, у зв`язку із чим не може виступати стороною у цивільному процесі.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 676/5955/18-ц (провадження № 61-4912св19).

Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особи.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

З огляду на зазначене, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Як встановлено ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не усіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, із скасуванням оскаржуваного судового рішення із відмовою у задоволенні позову, оскільки його пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України ,якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції ,не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Льотна академія Національного авіаційного університету» - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення завданої моральної шкоди відмовити.

Компенсувати Українській державній льотній академії () судовий збір за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України у розмірі 3026,72 грн .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний