Справа № 576/2279/25
Провадження № 2/576/732/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» (надалі також позивач) до ОСОБА_1 (надалі також відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 08.04.2020 р. з відповідачем був укладений кредитний договір № , за умовами якого їй було надано кредит в сумі 36084,20 грн. строком користування 36 місяців, на умовах, передбачених у кредитному договорі, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі, на рахунок відповідача, а остання належним чином не виконала зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів у відповідача виникла заборгованість у сумі 51180 грн. 61 коп., яка складається із: 34077,51 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2,74 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 17100,36 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

22.09.2025 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 91-92). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

22.09.2025 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 93).

02.10.2025 р. відповідач отримала копію ухвали, проте відзиву на позов, в установлений судом строк, не подала.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2020 р. між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем було укладено кредитний договір № , який був особисто підписаний відповідачем, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4649351. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 36084,20 грн. зі сплатою щомісячних та річних відсотків строком на 36 місяців. Згідно Паспорту кредиту № 4649351 позичальник підтвердила, що вона ознайомилася та погодилася з умовами кредитного договору, зокрема з умовами про сукупну вартість кредиту, а також зобов`язалася виконувати його умови, про що свідчить її підпис. Паспортом кредиту передбачено порядок повернення кредиту,що позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні та річні проценти (а.с. 79-81, 69-73).

07.10.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № , укладеним з відповідачем. В зв`язку із вказаним, право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до АТ «Таскомбанк» (а.с. 60-66, 77).

Згідно повідомлення про відступлення права вимог від 08.04.2020 р., відповідач була повідомлена про те, що право вимоги за кредитним договором № від 08.04.2020 р. відступлені АТ «Таскомбанк», про що свідчить особистий підпис відповідача (а.с. 80 зворот).

Однак, відповідачем умови договору не виконуються та станом на 03.06.2025 р. утворилась заборгованість за кредитним договором № в сумі 51180 грн. 61 коп., яка складається із: 34077,51 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 2,74 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена); 17100,36 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) (а.с. 6-9, 10-59).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України, передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином не виконала зобов`язання, передбачені кредитним договором, укладеним в установленому законом порядку, внаслідок чого має заборгованість в сумі 51180 грн. 61 коп. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 08.04.2020 р. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 512, 514, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 141, 247, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (вул. С.Петлюри, буд. 30, м. Київ, п.і. 01032, ) заборгованість за кредитним договором № від 08.04.2020 р. в розмірі 51180 (п`ятдесят одна тисяча сто вісімдесят) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (вул. С.Петлюри, буд. 30, м. Київ, п.і. 01032, ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Колодяжний