Справа № 484/5443/25
Провадження № 2/484/2365/25
Рішення

іменем України

16.12.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А

за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами

встановив

30.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (далі ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договорами № 4135460 від 11.05.2021 року та №87 від 21.05.2021 на загальну суму 18378,24 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 11.05.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4135460 на умовах строковості, зворотності, платності. За умовами договору відповідачу було надано кредит в сумі 4000 грн. строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,90% в день, яка застосовується: - у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору. Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) С268356. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 13255,24 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 9120,00 грн., інфляційні збитки - 116,83 грн., нараховані 3% річних - 18,41 грн.

21.05.2021 року між ТОВ «Київська торгово-івестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №87 на підставі заявки на позику, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2953, позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором позики №87 від 21.05.2021, укладеного між сторонами, на строк 30 календарних днів під проценти вказані в п. 1.1.1, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Згідно пункту 1.1.1 сторони погодили тип процентною ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 400,00% річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом одного календарного дня, що слідують за датою закінчення такого строку; 1.1.1.2 Стандартна процентна ставка, фіксована 950,00% річних від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 5123,00 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 3123,00 грн.

30.12.2021 було укладено договір №30-122021-21 відповідно до якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021.

18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №87. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором позики №87 від 21.05.2021.

За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача кредитну заборгованість за двома договорами на загальну суму 18378,24 грн. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 к. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 9 000 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

21.11.2025 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Філатова І.Л. надійшов відзив на позов, за яким позовні вимоги визнали частково. В обгрунтування відзиву зазначено, що оскільки позивачем не надано доказів про продовження строку дії договору про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021, тому його строк дії складає 30 днів, а відсотки за користування кредитними коштами мають рахуватися в межах цього строку і повинні складати 2280,00 грн. (4000,00 грн. х 1,90% х 30 днів = 2280,00 грн.). Розмір нарахований відсотків за договором позики №87 від 21.05.2021 року в розмірі 3123,00 грн. є непропорційно великою сумою компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) і має ознаки несправедливого у розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", тому заборгованість за процентами необхідно зменшити до суми, що не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за яки сплачуються відсотки, та підлягає стягненню в сумі 15% від простроченого платежу, одержаної відповідачем за договором, тобто 300,00 грн. (2000,00 грн. х 15% = 300,00 грн.). Таким чином заборгованість за двома договорами визнається відповідачем в загальній сумі 8715,24 грн. Крім цього, представник відповідача просить зменшити витрати позивача на правничу допомогу до 2000 грн., оскільки, враховуючи виконану роботу адвокатом, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру вказані позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є завищеними.

24.11.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшов відповідь на відзив, за якою просили позов задовольнити в повному обсязі, розмір витрат на правничу допомогу відповідає критеріям співрозмірності, розумності та фактично виконаній роботі адвоката. Розмір відсотків за двома договорами нараховано відповідно умов цих договорів, які погоджені були відповідачем під час їх укладання, жодних заперечень з боку відповідача щодо несправедливого нарахування відсотків на адресу первісного кредитора не надходило. Тому доводи, викладені представником відповідача у відзиві, не відповідають майтреалам справи та умовам укладених між сторонами кредитних договорів.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4135460 на умовах строковості, зворотності, платності. За умовами договору відповідачу було надано кредит в сумі 4000 грн. строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,90% в день, яка застосовується: - у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) С268356.

Кредитні кошти в сумі 4000 грн. ОСОБА_1 були перераховані на картку НОМЕР_1 , яку він вказав самостійно, що підтверджується листом ТОВ "Фінансова компанія "КОНТРАКТОВИМ ДІМ" від 10.10.2024 №7/6187.

Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість в сумі 13255,24 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 9120,00 грн., інфляційні збитки - 116,83 грн., нараховані 3% річних - 18,41 грн.

21.05.2021 року між ТОВ «Київська торгово-івестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №87 на підставі заявки на позику, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2953, позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором позики №87 від 21.05.2021, укладеного між сторонами, на строк 30 календарних днів під проценти вказані в п. 1.1.1, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Згідно пункту 1.1.1 сторони погодили тип процентною ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 400,00% річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом одного календарного дня, що слідують за датою закінчення такого строку; 1.1.1.2 Стандартна процентна ставка, фіксована 950,00% річних від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит.

Зазначений Договір було підписано електронним підписом позичальника, який було відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 2953.

Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість в сумі 5123,00 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 3123,00 грн.

30.12.2021 було укладено договір №30-122021-21 відповідно до якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4135460.

Таким чином, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 в сумі 13255,24 грн., що вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору № 28-08/25 від 28.08.2025 року.

18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №87. Таким чином, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №87 від 21.05.2021 в сумі 8040,00 грн., що вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору № 18-12/23 від 18.12.2023 року.

Відповідно до наданої позивачем розрахунку кредитна заборгованість в загальному розмірі за двома договорами становить 18378,24 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем не сплачена.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув за договором відступлення права вимоги право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту за договором про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 року в розмірі 4000,00 грн. та за договором позики №87 від 21.05.2021 року в розмірі 2000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами за кредитними договорами, нарахування інфляційних збитків та 3 % річних, суд виходить з наступного.

Згідно з п.п. 1.3., 1.4, 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 року відповідачу було надано кредит в сумі 4000 грн. строком на 30 днів, із стандартною процентною ставкою 1,90% в день, яка застосовується: - у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Пунктом 4.2. Договору визначено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Споживача (далі - пролонгація), а саме: 4.2.1. Споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2. Договору. 4.2.2. Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: - перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або - протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. 4.2.3. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. 4.2.4. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в пп.4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.

Пунктом 4.3. Договору передбачено порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація), а саме: 4.3.1 Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. 4.3.2. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору. 4.4. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля Сторін передбачена в п.4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Згідно з п. 1.1 договору позики №87 від 21.05.2021 року позикодавець надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 2000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за договором позики №87 від 21.05.2021, укладеного між сторонами, на строк 30 календарних днів під проценти вказані в п. 1.1.1, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Згідно пункту 1.1.1 сторони погодили тип процентною ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 400,00% річних від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом одного календарного дня, що слідують за датою закінчення такого строку; 1.1.1.2 Стандартна процентна ставка, фіксована 950,00% річних від суми позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Верховний Суд неодноразово наводив висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд звертає увагу, що для нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитодавець зобов`язаний заявити про таку вимогу. Доказів вчинення таких дій позивачем не надано.

Надані стороною позивача розрахунки свідчать про відсутність нарахувань за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України первісним кредитором ТОВ "Авентус Україна". Вказані нарахування були проведені іншими правонаступниками за кредитними договорами, тому в цій частині вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків підлягають до задоволення.

Надаючи оцінки поданим стороною позивача розрахункам на підтвердження суми заборгованості за процентами суд приходить до висновку про їх часткову невідповідність погодженим сторонами умовам договору, що призвело до помилкового безпідставного збільшення обсягу заявлених вимог.

Як зазначалось вище, положенням п. 4.3 договору про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 року сторони визнали за можливе наявність автопролонгації кредиту за цим Договором не більше 90 днів.

За договором позики №87 від 21.05.2021 року пролонгація договору не передбачена, однак у п. 1.1.1.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка, фіксована 950,00% річних від суми позики застосовується у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума процентів за договором про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 року складає 6852,00 грн. ((4000 грн. х 0,01% х 30 днів) + (4000 грн. х 1,90% х 90 днів) = (12,00 грн. + 6840,00 грн.) = 6852,00 грн.), що відповідає п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору, а за договором позики №87 від 21.05.2021 року складає 2220,00 грн. ((2000,00 грн. х 1,1% (400%річних:365 днів) х 30 днів) + (2000,00 грн. х 2,6% (950% річних:365 днів) х 30 днів) = (660 грн. + 1560 грн), що відповідає п. 1.1 Договору, а всього процентів за двома договорами з урахуванням 3% річних та інфляційних нарахувань на загальну суму 9207,24 грн.

Отже, саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а доводи представника відповідача щодо нарахування відсотків за договорами саме за його обгрунтуванням не знайшли свого підтвердження умовами кредитних договорів, які були підписані власноручно відповідачем і на які він вільно погоджувався.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов судом було задоволено у загальному розмірі 15207,24 грн., що складає 82,75% від заявленого позивачем розміру 18378,24 грн.

Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2004,54 грн. (82,75% від 2422,40 грн.). При цьому, позивачу слід відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 417,86 грн. (2422,40 - 2004,54).

Крім того, за змістом ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладений між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" і адвокатський об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 1381 від 01.08.2025 року та витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу в сумі 9 000 грн. слід зменшити до 3000 грн., і стягненню з відповідача ці витрати підлягають пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2482,50 грн. (3000,00 грн. х 82,75% = 2482,50 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280 ЦПК України, суд

ухвалив

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість договором про надання споживчого кредиту №4135460 від 11.05.2021 року та за договором позики №87 від 21.05.2021 року в загальній сумі 15207 (п`ятнадцять тисяч двісті сім) гривень 24 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2004,54 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2482,50 грн., а всього 4487 (чотири тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 04 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», , адреса: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16.12.2025 року.

Суддя: