КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 824/120/25Апеляційне провадження № 22-вк/824/99/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя Оніщук М.І.,

секретар Цалко Д.М.,

за участю:

представника стягувача Вишневської Г.В.

представника боржника Музичко Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2025 до Київського апеляційного суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) про стягнення коштів.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Морської арбітражної комісії при ТПП України від 31.03.2025 № 1/2024 частково задоволено позов ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» та стягнуто з ТОВ «ЛАМПОЧКА» на користь ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» демередж у сумі 3 541 560,35 грн., пеню в сумі 874 760,38 грн., інфляційні нарахування у сумі 194 998,31 грн., 3 % річних у розмірі 143 676,17 грн. та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору у сумі 269 585,23 грн., а всього 5 024 580,44 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що вищевказане рішення боржником добровільно не виконано, заявник просить заяву задовольнити з підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст. 482 ЦПК України, а тому надати дозвіл на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) про стягнення коштів.

У судовому засіданні представник стягувача підтримала подану заяву з підстав, викладених у ній.

Представник боржника у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог заяви та просила відмовити у її задоволенні.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В Україні не можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах щодо стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу на користь юридичної особи держави-агресора та/або держави-окупанта або юридичної особи з іноземними інвестиціями чи іноземного підприємства держави-агресора та/або держави-окупанта.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулося до Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України з позовом до ТОВ «ЛАМПОЧКА» про стягнення коштів.

Підставою для звернення ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України стали арбітражні застереження, які містяться в розділі «Арбітраж» букінг-нот на перевезення вантажу № KFO/220523-216 від 23.05.2022, № KFO/220531-250 від 31.05.2022, № KFO/220621-320 від 21.06.2022, № KFO/220627-336 від 27.06.2022, № KFO/220629-355 від 29.06.2022, згідно з якими:

«Усі спори, що виникають та пов`язані з цим контрактом, вирішуються шляхом переговорів.

Усі спори, розбіжності чи вимоги, які вникають із цієї букінг-ноти, підлягають вирішенню у Морській арбітражній комісії при Торгово-промисловій палаті України згідно з її Регламентом.

Правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України та Братиславські угоди.

Арбітражна комісія складається з одного арбітра, голови Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Мовою арбітражу є українська».

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п. 1 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України, Морська арбітражна комісія є самостійною постійно діючою арбітражною установою (третейським судом), що здійснює свою діяльність згідно з Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Пунктом 2 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України визначено, що морська арбітражна комісія вирішує спори, які випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають із торгового мореплавства, незалежно від того, чи є сторонами таких відносин суб`єкти українського та іноземного або лише українського чи тільки іноземного права. Морська арбітражна комісія вирішує також спори, що виникають у зв`язку з плаванням морських суден і суден внутрішнього плавання по міжнародних ріках, у випадках, вказаних в цій статті, а також спори, зв`язані із здійсненням суднами внутрішнього плавання закордонних перевезень.

Рішенням Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 № 1/2024 частково задоволено позов ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та стягнуто з ТОВ «ЛАМПОЧКА» на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» демередж у сумі 3 541 560,35 грн., пеню в сумі 874 760,38 грн., інфляційні нарахування у сумі 194 998,31 грн., 3 % річних у розмірі 143 676,17 грн. та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору у сумі 269 585,23 грн., а всього 5 024 580,44 грн.

Зважаючи на такі обставини, заявник звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024.

Убачається, що стягувач дотримався встановленого ст. 475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання вказаного рішення, а також вимог ст. 476 ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08.01.1961, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що:

a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або

b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або

c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або

d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або

е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався.

У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача (правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі №6-39цс14).

Убачається, що боржник ТОВ «ЛАМПОЧКА», заперечуючи проти наявності підстав для визнання та надання дозволу на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024, оскаржило його до суду, звернувшись до Київського апеляційного суду із заявою про скасування зазначеного рішення.

Так, ухвалою Київського апеляційного суду від 14.07.2025 у справі № 824/67/25 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» про скасування рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» про стягнення демереджу, пені, інфляційних нарахувань, 3 % річних, а також витрат зі сплати арбітражного збору відмовлено. Рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2025 апеляційну скаргу ТОВ «ЛАМПОЧКА» задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного суду від 14.07.2025 змінено, виключено з мотивувальної частини ухвали посилання на те, що позовні вимоги ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» є обґрунтованими, заявленими в межах позовної давності і підлягають задоволенню. В іншій частині ухвалу Київського апеляційного суду від 14.07.2025 залишено без змін.

З огляду на наведене, рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024 у судовому порядку скасовано не було, доказів добровільного виконання боржником надано не було, а тому зазначене рішення підлягає виконанню на території України.

Згідно п. 5 Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України, рішення Морської арбітражної комісії виконуються сторонами добровільно у встановлені нею строки. Не виконані в строк рішення виконуються відповідно до закону і міжнародних договорів.

Статтею 66 Регламенту Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України визначено, що арбітражне рішення є остаточним та обов`язковим з дати його винесення. Арбітражне рішення виконується сторонами добровільно в установлений у рішенні строк. Якщо строк виконання рішення не установлено, воно підлягає негайному виконанню. У разі відмови від добровільного виконання рішення приводиться у виконання примусово згідно з процесуальним законодавством і міжнародними договорами країни, де порушується клопотання про його виконання.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулось до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024 у межах встановленого законом строку, стягувачем до заяви долучено документи згідно з переліком, передбаченим ст. 476 ЦПК України, у судовому порядку рішення скасовано не було, позивач та відповідач були належним чином повідомлені про арбітражний розгляд, договір, який містить арбітражне застереження, недійсним не визнавався, а рішення було винесене арбітражним судом щодо спору, передбаченого умовами букінг-нот, відтак рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024 набрало законної сили, є остаточним для сторін та підлягає виконанню.

При цьому суд враховує, що боржником не наведено будь-яких інших достатніх обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024.

Відповідно до частини 1 статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 479 ЦПК України, в ухвалі суду мають бути також зазначені: 1) найменування і склад міжнародного комерційного арбітражу, який прийняв рішення; 2) імена (найменування) сторін арбітражного спору; 3) дані про рішення міжнародного комерційного арбітражу, за яким заявник просить видати виконавчий лист; 4) вказівка про видачу виконавчого листа або про відмову у його видачі.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31.03.2025 у справі № 1/2024 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до ТОВ «Лампочка» (Україна) про стягнення коштів, то заява ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» підлягає задоволенню.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Лампочка» (Україна) на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 268, 351, 352, 474, 477, 479 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) про стягнення коштів задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року у справі № 1/2024 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна).

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України від 31 березня 2025 року, ухваленого у справі № 1/2024, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» 3 541 560,35 грн. демереджу, 874 760,38 грн. пені, 194 998,31 грн. інфляційних нарахувань, 143 676,17 грн. 3 % річних та 269 585,23 грн. на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 5 024 580 (п`ять мільйонів двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 44 (сорок чотири) копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» судовий збір у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Відомості щодо учасників справи:

Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (Україна, , юридична адреса: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Пароходна, буд. 28).

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампочка» (Україна) (Україна, , юридична адреса: Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Транспортна, буд. 14-а, оф. 222).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи Верховним Судом як судом апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2025 року.

Суддя Максим ОНІЩУК