ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

при секретарі - Лідовській А.А.

сторони

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Костенко Є.К. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 02.09.2025,

ВСТАНОВИВ

В січні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року даний позов залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України (якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок вказавши, що представник позивача повторно не з`явився в призначені судові засідання, враховуючи, що позивачем неодноразово подавались заяви про розгляд справи без його участі.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений строк не подано.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача Чернеш Д.С. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 07 січня 2025 року у провадженні знаходилася цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1327235 від 17.04.2021.

14.08.2025 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" визнано обов`язковою.

Про обов`язковість явки до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" повідомлене судовими повістками та ухвалами суду від 12.02.2025 та 14.08.2025, які були доставлені в зареєстрований електронний кабінет користувача.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - Чернеш Д.С. в судовому засіданні просив залишити первісний позов без розгляду в зв`язку з неодноразовою неявкою представника позивача.

Залишаючи позов ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" без розгляду, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час проведення судових засідань, явка якого була визнана обов`язковою, повторно не з`явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, тому є передбачені пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстави для залишення позову без розгляду.

Роз`яснено заявнику положення частини 2 статті 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам процесуального права з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

З матеріалів справи відомо, що з дня визнання явки представника позивача за первісним позовом обов`язковою справа призначалася до розгляду на 13.03.2025, 16.04.2025, 21.05.2025, 30.06.2025, 14.08.2025, 02.09.2025.

У судові засідання представник позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" не з`являвся, заяв про розгляд справи у режимі відеоконференцій до суду не надходило, на 15.08.2025 року від представника ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" вкотре надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

При цьому, позивач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив.

Установивши, що позивач був належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду справи, проте в судові засідання 14 серпня 2025 року та 02 вересня 2025 року повторно (двічі поспіль) не з`явився, при цьому явка позивача була визнана обов`язковою, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що на його думку справу можна було розглянути без присутності представника позивача є неспроможними, з огляду на визнання судом його явки обов`язковою.

Також колегія суддів апеляційного суду вважає за потрібне звернути увагу на те, що право позивача на доступ до суду не є порушеним, оскільки залишення позову без розгляду не позбавляє позивача можливості повторно звернутися до суду з позовом після усунення причин, які стали підставою для відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" .

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скарга залишена без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: