Справа № 303/5619/25
2/303/2032/25 Номер стат. звіту - 43
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Варваринець Н.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «АВЕ Мукачево» про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі Позивачка) звернулась до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ МУКАЧЕВО» (далі Відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП).

Вимоги Позивачки полягають у стягненні з Відповідача 75 696,47 грн на відшкодування матеріальної шкоди, що становить різницю між фактичним розміром завданого збитку та отриманим страховим відшкодуванням, а також у стягненні судових витрат у розмірі 26 968,96 грн.

На обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначає, що 27 березня 2025 року о 13 год. 50 хв. у м. Мукачево на вул. Берегівська об`їзна водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «MAN TGA03», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Відповідачу, порушив вимоги Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Megan», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є Позивачка.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 червня 2025 року у справі № 303/2296/25 водія ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ)», яке здійснило страхову виплату Позивачу у розмірі 75 261,89 грн. Згідно з висновком експерта № 20/06/2025 від 03 червня 2025 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Позивача становить 150 958,36 грн.

Оскільки отримана сума страхового відшкодування виявилася недостатньою для повного відновлення пошкодженого автомобіля, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою складає 75 696,47 грн (150 958,36 грн - 75 261,89 грн). В добровільному порядку Відповідач відшкодувати цю різницю відмовився, що й стало підставою для звернення до суду.

Позивачка просить стягнення з відповідача на відшкодування матеріальних збитків 75 696,47 грн, а також судові витрати, що складаються із судового збору 968,96 грн., вартості роботи експерта 6000 грн. та вартості правової допомоги адвоката 20 000 грн.

Представник Відповідача у судовому засіданні повністю визнав вимоги Позивачки щодо відшкодування матеріальної шкоди, витрат з оплати роботи експерта та судового збору. Вартість юридичної допомоги вважав завищеним і просив зменшити заявлену до стягнення суму.

Вислухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши надані ними докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається й сторонами не заперечується, що ОСОБА_4 27.03.2025 р. о 13 год. 50 хв. у м. Мукачево по вул. Берегівська - об`їзна, керуючи т/з «MAN TGA03», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕ МУКАЧЕВО», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з т/з «Renault Megan», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , чим порушив вимоги п. п. 2.3. «б», 13.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2025 р. у справі № 303/2296/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчинені вищезазначеного ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у АТ "СГ "ТАС" (ПРИВАТНЕ)" за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ)», яке здійснило страхову виплату Позивачу у розмірі 75 261,89 грн.

Згідно з висновком транспортно-товарознавчої експертизи № 20/06/2025 від 03 червня 2025 року вартість відновлювального ремонту КТЗ Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_6 , в цінах станом на момент ДТП, яка мала місце 27.03.2025 становить: 150 958,36 гривень. Ринкова вартість автомобіля Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_6 , в цінах станом на момент його пошкодження в ДТП, яка мала місце 27.03.2025 з урахуванням результаті його обстеження 16.05.2025 становить: 370765,92 гривень. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_6 , в цінах станом на момент його пошкодження в ДТП, яка мала місце 27.03.2025 року, з урахуванням результатів його обстеження 16.05.2025 становить: 84 164,09 гривень. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_6 , в цінах на момент його пошкодження в ДТП, яка мала місце 27.03.2025 року, з урахуванням результатів його обстеження 16.05.2025 становить 84 164,09 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина водія, який керував транспортним засобом, власником якого є Відповідач, під час виконання ним своїх трудових обов`язків та отримання Позивачкою від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 75 261,89 грн. Предметом спору є недостатність, на думку Позивачки, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого Позивачці пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини особи, матеріально-правову відповідальність за яку несе Відповідач, перевищує виплачений Позивачці розмір страхового відшкодування, з Відповідача, на користь Позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 та від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

На підставі викладеного з Відповідача на користь Позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що становить 75 696,47 грн (150 958,36 - 75 261,89).

Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з Відповідача на користь Позивачки підлягають стягненню 968,96 грн сплаченого нею при зверненні до суду судового збору.

Нормами статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

На замовлення Позивачки судовим експертом Каримовим В. В. надано висновком експерта № 20/06/2025 від 03 червня 2025 року, який визнаний судом належним доказом і використаний для обґрунтування рішення у цій справі.

На підтвердження розміру витрат на підготовку експертного висновку Позивачкою надано договір по проведенню транспортного-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу від 16.05.2025, рахунок № 50/05/25 від 30.05.2025 року, згідно з яким вартість роботи експерта становить 6 000 грн., а також платіжну інструкцію щодо сплати Позивачкою експерту зазначеної суми.

Ця сума визнана Відповідачам і є співмірною зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим експертом на виконання робіт і підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачки у повному обсязі.

Позивачкою на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано Договір № 26/06/25 від 26.06.2025 року та Акт про надання правничої допомоги від 06.11.2025 року, згідно з якими загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 20 000,00 грн і складається з вартості консультації, узгодження правової позиції, визначення обсягу та характеру доказів, збір доказів, пошук судової практики 7 000,00 грн, складання позовної заяви 7 000,00, представництва в суді (участь в судових засіданнях та складання інших процесуальних документів у випадку необхідності) 6 000,00 грн.

Водночас, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, справа «Бари шевський проти України» від 26.02.2015 року).

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, про що просив представник Відповідача у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися

Розглянута справа є справою незначної складності, правове регулювання спірних правовідносин і судова практика розгляду справ цієї категорії є стабільною. Справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження й розглянута в судовому засіданні протягом 15 хвилин, через беззаперечне визнання Відповідачем позовних вимог. З огляду на це заявлені до відшкодування 20 000 грн є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Тому суд зменшує суму відшкодування витрат Відповідачки на правову допомогу до 8 000 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 23, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Мукачево» на користь ОСОБА_3 75 696 (сімдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 47 копійок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Мукачево» на користь ОСОБА_3 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Мукачево» на користь ОСОБА_3 6 000 (шість тисяч) гривень витрат за проведення експертизи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Мукачево» на користь ОСОБА_3 8 000 (вісім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕ Мукачево», місцезнаходження: м. Мукачево, вул. Данканича Михайла, буд. 78, код ЄДРОПУ 36523372.

Повний текст рішення складено 16.12.2025 року.

Суддя Юрій Мирошниченко