Справа №461/6136/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., секретаря судового засідання Гнаткович В. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Ярославенка 21» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Ярославенка, 21; код в ЄДРПОУ: 42898671) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Відповідачки на користь Позивача заборгованість за надання послуг з утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території та двох паркомісць у розмірі 53409,69 грн., що виникла за адресою: АДРЕСА_2 , а також судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що Об`єднання Співвласників Багатоквартирних Будинків «Ярославенка 21» протягом тривалого періоду надавало ОСОБА_1 послуги з утримання багатоквартирного будинку, прибудинкової території та двох паркомісць за адресою: АДРЕСА_2 . Послуги надавались у повному обсязі, що підтверджується відповідною документацією та нарахуваннями. Відповідачка систематично користувалася вказаними послугами, однак усупереч вимогам чинного законодавства та положенням Статуту ОСББ, не здійснювала оплату, чим порушує права інших співвласників будинку та у зв`язку з чим в останньої утворилась заборгованість по сплаті внесків і платежів. Станом на 19 червня 2025 року загальна сума заборгованості Відповідачки перед Позивачем становить 53 409,69 грн (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок) за період з березня 2024 року по травень 2025 року. Зазначає, що Позивач неодноразово надсилав листи-повідомлення про необхідність сплат боргу. Окрім того, Позивач вже вчиняв дії щодо досудового врегулювання спору, а саме намагався врегулювати спір у претензійному порядку: 19.06.2025 направив Претензію до Відповідачки, яка, у свою чергу, 24.06.2024 надіслала відповідь на Претензію, у якій заявила, що: «Принагідно зазначаємо, що п. ОСОБА_1 готова погасити заборгованість, яка виникла перед ОСББ "ЯРОСЛАВЕНКА 21" після обґрунтування її розміру належними документами та розрахунками, які п. ОСОБА_1 не надані». Таким чином, можна дійти до висновку, що це вже не вперше Відповідачка визнає наявність боргу, однак свідомо його не погашує. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати житлово комунальних послуг, Позивач вважає за необхідне стягнути борг за оплату послуг в сумі 53409,69 грн (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`ять гривень 69 копійок), який виник станом на 19 червня 2025 року.

Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 19.08.2025 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

08.09.2025 від представника Відповідачки адвоката Тарасенка Л. Л. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що Позивач у 2025 році звертався до Відповідачки з претензією щодо погашення заборгованості (витрати на утримання будинку по АДРЕСА_2 , власником квартири у якому є Відповідачка). Однак у Претензії, як і зрештою у поданому позові, Позивач не надає жодного розрахунку заборгованості, яка існує у Відповідачки перед Позивачем. Відповідачка надіслала позивачу Відповідь на Претензію. Звертає увагу суду, що Відповідачка не отримувала жодної інформації від Позивача про обґрунтування розміру суми заборгованості, не отримувала інформації (квитанцій) про порядок і розмір нарахувань плати за утримання будинку, прибудинкової території, паркомісць. Також Відповідачка не володіє інформацією про формування тарифу на утримання будинку, прибудинкової території, паркомісць, що унеможливлює перевірку підставності твердження про надання цих послуг у повному обсязі. Вказані документи не додані і до позову. Окрім цього, зазначає, що Відповідачка взагалі позбавлена можливості користуватися своєю квартирою ( АДРЕСА_3 , оскільки Позивач протиправно, на їх думку, не погоджує збільшення потужності електричної енергії для цієї квартири (спір з цього приводу перебуває на розгляді у Господарському суді Львівської області, справа № 914/1867/25). Зокрема, у ОСОБА_1 , як власниці кв. АДРЕСА_3 , є потреба у збільшенні потужності електричної енергії для вказаної квартири. Позивачу (ОСББ) про це відомо, оскільки ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСББ з усними та письмовими зверненнями щодо збільшення потужності. Натомість, Позивач вперто ігнорує цей факт, не погоджує ОСОБА_1 збільшення потужності електричної енергії, і цим фактично унеможливлює як користування квартирою, так і унеможливлює «споживання» послуг, які нібито надавалися Позивачем Відповідачці. Принагідно зазначає, що п. ОСОБА_1 готова погасити заборгованість, яка виникла перед ОСББ «Ярославенка 21» після обґрунтування її розміру належними документами та розрахунками.

Клопотання від жодної зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У статтях 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Суд встановив, що, зокрема, підтверджується матеріалами справи та не заперечується жодною зі сторін, що Відповідачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.

У частині 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У Законі України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду про стягнення нарахованих за цими витратами платежів.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11 листопада 2015 року у справі № 3-945гс15.

Тим не менш, хоч і всюди фігурує поняття договору, сама його наявність не є необхідною.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23, зроблені правові висновки про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається з довідки про стан рахунків та заборгованості ОСОБА_1 зі слати внесків на утримання житлового будинку та паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 19 червня 2025 року загальна сума заборгованості Відповідачки перед Позивачем становить 53409,69 грн (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок) за період з березня 2024 року по травень 2025 року.

Відповідачка, не погоджуючись з розміром заборгованості, не надала суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок такої заборгованості.

Позивач неодноразово надсилав листи-повідомлення про необхідність сплат боргу (наприклад, №15/07.24 від 15.07.2024).

Окрім того, Позивач вже вчиняв дії щодо досудового врегулювання спору, а саме намагався врегулювати спір у претензійному порядку: 19.06.2025 направив Претензію до Відповідачки, яка, у свою чергу, 24.06.2024 надіслала відповідь на Претензію, у якій зазначила, що: «Принагідно зазначаємо, що п. ОСОБА_1 готова погасити заборгованість, яка виникла перед ОСББ «Ярославенка 21» після обґрунтування її розміру належними документами та розрахунками, які п. ОСОБА_1 не надані».

Таким чином, можна дійти до висновку, що Відповідачка визнає наявність боргу, однак свідомо його не погашує.

Інформація про порядок та розмір внеску на утримання будинку та паркомісць, який повинна сплачувати Відповідачка на користь Позивача, складові частини внеску та з яких частин формується тариф на утримання будинку та паркомісць були відомі Відповідачці, оскільки містяться у відповіді на адвокатський запит представника Відповідачки, яка була направлена останньому ще 24.02.2025.

Зокрема, серед додатків міститься «Витяг з протоколу №01/2024 загальних зборів від 17.01.2024», де щодо внеску на утримання паркомісця зазначено таке: «Затвердити внески на утримання паркінгу та гаражів: Частка кожного співвласника у загальному обсязі внесків на утримання паркомісць, паркінгу та гаражів визначається в наступному розмірі: · 350,00 грн. за 1 паркомісце; · 350,00 грн. за 1 гараж». Щодо інформації про розмір внеску на утримання будинку та з яких частин він формується зазначено таке: «Затвердити визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників: · Тариф для квартир, що знаходяться на звичайних поверхах становить 14,00 грн 1 м.кв. Загальна сума внеску визначається шляхом множення загальної площі квартири в 1 один календарний місяць на суму тарифу; · Тариф для квартир, що знаходяться на мансардних поверхах становить 11,00 грн за 1 м.кв. Загальна сума внеску визначається шляхом множення загальної площі квартири в 1 один календарний місяць на суму тарифу; · Тариф для господарських (технічних) приміщень, які в тому числі відносяться до квартири, становить 4,20 грн за 1 м.кв. Загальна сума внеску визначається шляхом множення загальної площі нежитлового приміщення в 1 один календарний місяць на суму тарифу; Тариф для нежитлових приміщень комерційного призначення становить 14,00 гри за 1 м.кв. Загальна сума внеску визначається шляхом множення загальної площі нежитлового приміщення в 1 один календарний місяць на суму тарифу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблений правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, оскільки Відповідачка є власницею квартири у житловому будинку, у якому створене ОСББ «Ярославенка 21», та зобов`язана здійснювати платежі та внески, передбачені статутом та визначені загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, факт невнесення Відповідачкою такої плати є доведений, позовні вимоги щодо стягнення з Відповідачки в користь Позивача заборгованості зі сплати внесків та платежів співвласників об`єднання за період з березня 2024 року по травень 2025 року у розмірі 53409,69 грн. підлягають задоволенню.

Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з Відповідачки на користь Позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 229, 247,258, 259, 263-265, 268, 273, 282,354,355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Ярославенка 21» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Ярославенка, 21; код в ЄДРПОУ: 42898671) заборгованість житлово-комунальні послуги у розмірі 53409,69 грн (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`ять гривень 69 копійок).

3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Ярославенка 21» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Ярославенка, 21; код в ЄДРПОУ: 42898671) 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ПАВЛЮК