ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3426/25 Номер провадження 22-ц/814/4076/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Карпушин Г.Л., Обідіна О.І.,

секретар Ванда А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Баликової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником адвокатом Баликовою Наталією Іванівною,

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 11 серпня 2025 року, постановлену суддею Савченко Л.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

13.03.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, батьком дитини.

В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачкою мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 . 17 серпня 2016 року шлюб був розірваний. На початку 2024 року син став проживати з ним, з батьком, оскільки за місцем проживання матері постійно виникали сварки матері з бабусею, з дитиною, що негативно відображалося на фізичному та моральному стані дитини. Вказує, що останні роки відповідачка зловживає спиртними напоями, через її агресивну поведінку декілька раз викликали поліцію. Після цих випадків він забрав сина до себе і вони почали жити разом. Він, як батько, повністю взяв на себе обов`язок виховання, розвитку та утримання сина. Рішенням органу опіки визнано за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. З цих, підстав звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 11.08.2025 провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - закрито за відсутністю предмету спору.

Ухвала вмотивована тим, що із позову та долучених до нього доказів не вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо визначення місця проживання дитини. При цьому, доводи представника позивача, що між сторонами мали місце розбіжності щодо надання згоди на відвідування гуртків та місця реєстрації дитини, не підтверджено жодними доказами.

Позивач не погодився з ухвалою про закриття провадження у справі та в його інтересах представник адвокат Баликова Н.І. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що справа про визначення місця проживання дитини стосується статусу прав та інтересів дитини та не може бути закрита за пасивної поведінки відповідача. Інтереси дитини мають першочергове значення і не мають бути залишені без розгляду тільки тому, що мати не з`явилися до суду та не висловила свою позицію.

Доводить наявність спору та необхідність юридично визначити місце проживання малолітньої дитини сторін, оскільки це впливає на реєстрацію місця проживання дитини, оформлення документів, поїздки за кордон, стягнення аліментів тощо.

За таких обставин вважає передчасним висновок суду щодо відсутності предмета спору з огляду на те, що мати не чинить перешкод у проживанні дитини з батьком, тоді як при цьому вона не проявляє жодного інтересу до життя, здоров`я та розвитку дитини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції представник позивача - адвокат Баликова Н.І. підтримала доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Відповідачка та треті особи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

13.03.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, батьком.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження./а.с.35/

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 12.05.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради; закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11.08.2025./а.с.48/

Як убачається із матеріалів справи поштові відправлення з копією позову та процесуальними документами суду, що направлялися на адресу відповідачки, повернуті без вручення адресату./а.с.41-42, 54-55/

Закриваючи провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що з позову та долучених до нього доказів не убачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо визначення місця проживання дитини, тобто позивачем не вказано, у чому саме полягає спір між ним та відповідачем.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується. При цьому враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20.

Суд першої інстанції, виклавши вказаний правовий висновок, дійшов помилкового висновку щодо відсутності предмета спору у даній справі на стадії першого судового засідання, що на думку колегії суддів є передчасним.

По-перше, зі змісту позову вбачається, що місце проживання малолітнього сина сторін змінено на проживання разом з батьком не за згоди матері, а за наполяганням самої дитини.

По-друге, згідно із наявної у матеріалах справи копії рішення про розірвання шлюбу сторін суд визначив, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір`ю./а.с.12/

По-третє, зі змісту висновку органу опіки убачається, що мати дитина ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту дітей не з`явилася, натомість подала письмові пояснення, якими заперечила визначення місця проживання сина з батьком, пори цьому підтвердила факт такого проживання.

У судове засідання відповідачка не з`явилася, поштові відправлення повернуті за відсутністю адресату за вказаною адресою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що справа про визначення місця проживання дитини стосується перш за все статусу, прав та інтересів дитини і не може бути закрита за пасивної поведінки матері дитини - відповідачки, яка ігнорує як виклики на засідання комісії у справах захисту дітей, так і в судові засідання. Відсутність заперечень відповідачки на позовні вимоги не підтверджує згоди з позовними вимогами та відсутність спору.

Згідно із частиною другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, як проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (частина перша статті 161 СК України).

Із огляду на заяву відповідачки, на яку послався орган опіки, що мати заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком, висновок суду першої інстанції справи про відсутність спору без повного з`ясування усіх обставин є передчасним та помилковим.

Тому колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 379, 382-392 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником адвокатом Баликовою Наталією Іванівною, - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 11 серпня 2025 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.12.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Г.Л. Карпушин

О.І. Обідіна