Провадження № 2/185/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , представника Органу опіки та піклування Щербина Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В

Позивач 24.10.2023 року звернувся до суду з позовом у якому просить суд змінити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 на місце проживання разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29.05.2013 року, яке набрало законної сили 11.10.2023 року, у справі № 185/324/13-ц ОСОБА_1 встановлено час для участі у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наступним чином: кожного місяця в перший та третій тиждень по суботах і неділях з 10.00 годин до 18.00 години з можливістю відвідин з дітьми місць масового відпочинку та один раз на місяць відвідання дітьми проживання батька. В межах виконавчого провадження №42261210 з примусового виконання вказаного судового рішення державним виконавцем Павлоградського ВДВС складались акти про невиконання ОСОБА_6 , матір`ю дітей (змінила прізвище на ОСОБА_7 у зв`язку з укладенням шлюбу) рішення суду за виконавчим листом №185/324/13 та на неї накладалися штрафи. 07.10.2014 року державним виконавцем Павлоградського ВДВС направлено до Павлоградського МВ ГУМС України в Дніпропетровській області подання про притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за ст. 382 КК України за ухилення від виконання судового рішення. 15.01.2014 року СВ Павлоградським МВ ГУМС України в Дніпропетровській області до ЄДРДР внесено кримінальне провадження за № 00003 за ст. 382 КК України, за яким проводились слідчі. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 185/1480/17 від 22.09.2017 року, яке набрало законної сили 26.02.2019 року, визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, примусове виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц в частині участі ОСОБА_1 у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_5 кожного місяця в перший та третій тиждень по суботах і неділях з 10.00 годин до 18.00 години з можливістю відвідин з дітьми місць масового відпочинку та один раз на місяць відвідання дітьми проживання батька є таким, що завершено. Проте, в частині участі батька ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного місяця в перший та третій тиждень по суботах і неділях з 10.00 годин до 18.00 години з можливістю відвідин з дітьми місць масового відпочинку та один раз на місяць відвідання дітьми проживання батька є таким, що підлягає примусовому виконанню. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Служби у справах дітей Павлоградської міської ради, органу опіки та піклування Павлоградської міської ради із заявами, в яких просив вжити заходи до ОСОБА_2 щодо чинення перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_3 та участі у його вихованні. Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Павлоградської міської ради рекомендувала звернутись ОСОБА_1 батьку дитини ОСОБА_8 до виконавчої служби з приводу невиконання рішення суду щодо участі у вихованні дитини, службі у справах дітей рекомендовано провести бесіду з ОСОБА_2 на предмет недопущення перешкод батьку ОСОБА_1 у спілкування та участі у вихованні дитини ОСОБА_9 , ОСОБА_2 роз`яснено вимоги діючого законодавства щодо обов`язкового виконання рішення суду про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_8 . До ПавлоградськоЮр`ївського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був направлений запит про надання інформації щодо стану виконання рішення суду за виконавчим листом № 185/324/13. Згідно листа ПавлоградськоЮр`ївського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.08.2023 року виконавче провадження № 42261210 з примусового виконання виконавчого листа № 185/324/13 було завершено 28.04.2020 року у зв`язку з наданням подання до Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 382 КК України, а виконавчий лист повернуто до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. ОСОБА_1 повторно отримав виконавчий лист № 185/324/13 в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області та пред`явив його до виконання в ПавлоградськоЮр`ївський ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 05.09.2023 року державним виконавцем ПавлоградськоЮр`ївський ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 72678896 з примусового виконання виконавчого листа № 185/324/13, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем складено акт, згідно якого ОСОБА_2 не надала дитину ОСОБА_9 для спілкування з батьком ОСОБА_1 , тобто не виконує рішення суду від 29.05.2023 року за виконавчим листом № 185/324/13. ОСОБА_1 звертався до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявами про вжиття заходів до ОСОБА_2 , яка не дає батьку бачитись з дитиною, які були внесені до ЖЄО. Проте, ОСОБА_2 досі чинить перешкоди ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_9 , не виконує судове рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Меркулова Т.П., кожен окремо позов підтримали, просили його задовольнити. Обґрунтовуючи свої вимоги посилалися на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні. Пояснила суду, що дитина проживає з нею. Дитина всім необхідним для її віку забезпечена. Вона ніколи не намагалася перешкоджати батьку дитини спілкуватися з дитиною. Син сам категорично проти зустрічей з батьком, не бажає з ним спілкуватися.

Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що Орган опіки та піклування діє в інтересах дитини. Просила суд ухвалити рішення виключно в інтересах дитини.

В судовому засіданні, зі згоди обох батьків, була допитана неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_10 розповів, що проживає з мамою, у нього є все необхідне для навчання та розвитку. Йому подобається жити з мамою, вона його любить і піклується про нього. З батьком жити та спілкуватися він категорично не бажає, тому що батько при кожній зустрічі з ним словесно ображає та принижує маму, навіть перед судовим засіданням він принижував та ображав мати. Мати ніколи не перешкоджала йому зустрічатися з батьком. Це виключно його (дитини) рішення.

В судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які, кожен окремо, пояснили, що приходили разом з позивачем у квартиру відповідача, але двері їм не відкрили.

Заслухавши поясненні учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі тривалого часу триває спір між ними про місце проживання ОСОБА_10 . Позивач раніше звертався до суду з цього приводу. Так, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 29.05.2013 року, яке набрало законної сили 11.10.2023 року, у справі № 185/324/13-ц ОСОБА_1 встановлено час для участі у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наступним чином: кожного місяця в перший та третій тиждень по суботах і неділях з 10.00 годин до 18.00 години з можливістю відвідин з дітьми місць масового відпочинку та один раз на місяць відвідання дітьми проживання батька.

Посилання позивача на те, що мати дитини перешкоджає йому спілкуватися з сином не знайшло підтвердження в судовому засіданні. ОСОБА_10 пояснив, що проживає з мамою, у нього є все необхідне для навчання та розвитку. Йому подобається жити з мамою, вона його любить і піклується про нього. З батьком жити та спілкуватися він категорично не бажає, тому що батько при кожній зустрічі з ним словесно оскорбляє та принижує маму, навіть перед судовим засіданням він принижував та ображав мати. Мати ніколи не перешкоджала йому зустрічатися з батьком. Це виключно його (дитини) рішення.

Відповідач також заперечувала факт перешкоджання нею зустрічам батька з дитиною.

З документів наданих позивачем суду не встановлено беззаперечного факту того, що відповідач усно або письмово забороняла дитині зустрічатися та спілкуватися з батьком.

Згідно висновку Органу опіки та піклування щодо місця проживання неповнолітньої дитини не встановлено обставин за яких дитина може бути розлучена з матір`ю, а сам по собі факт проживання батьків за різними адресами не є підставою для визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування вважає за недоцільне проживання ОСОБА_9 разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до Конвенції про права дитини 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, а також забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За практикою ЄСПЛ врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу («Ельшольц проти Німеччини»). Наразі існує широкий консенсус на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси («Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії»). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два фактори: по-перше, збереження її зв`язків з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна і по-друге, забезпечення її розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним («Мамчур проти України»).

Приймаючи до уваги зазначені обставини, виходячи з принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судові витрати позивача слід залишити за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.76,81,263,264,265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини відмовити.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 19 грудня 2025 року.

Суддя: В. О. Головін