Провадження № 2-др/554/89/25
У Х В А Л А

11 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участі секретаря судового засідання Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в:

01.12.2025 року до провадження суду надійшла заява представника ТОВ «Іннова-Нова» Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Іннова-Нова» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 02.12.2025 року заяву призначено до судового розгляду з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник заявника просив проводити розгляд заяви без участі представника ТОВ «Іннова-Нова».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

При цьому питання розподілу витрат на правничу допомогу вирішується з урахуванням вимог статті 137 ЦПК України. Зокрема, згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторона, до якої заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, має право звернутися до суду з клопотанням про зменшення їх розміру. Разом із цим, реалізація цього права можлива лише за умови належного повідомлення відповідної сторони про надходження до суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та забезпечення можливості ознайомлення з її змістом.

Зважаючи на те, що ЦПК України не містить окремої норми, яка б передбачала вимоги до заяви про ухвалення додаткового рішення, то підлягають застосуванню положення розділу ІІІ ЦПК України.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу

Відповідно до ч.5 ст.43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимогами частини 7 статті 43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», проте доказів надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів до неї не додано.

Тому, заявнику необхідно додати до заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів у спосіб, визначений ст.ст.43, 177 ЦПК України, та надати суду відповідні докази.

Частиною 11 статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без руху з наданням заявнику строку для усунення наведених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 177, 187, 260, 270 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» про ухвалення додаткового рішення, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Михайлова