ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 383/874/20

провадження № 61-7896св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Бобринецька районна державна адміністрація Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова Олега Валентиновича на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року, постановлену у складі колегії суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І., Чельник О. І., та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області (Бобринецька РДА), правонаступником якої є Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області) про визнання незаконним наказу про припинення права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що 22 квітня 2005 між ОСОБА_3 та Бобринецькою РДА укладений договір оренди земельної ділянки, державну реєстрацію якого 15 липня 2005 здійснив Бобринецький районний відділ Кіровоградської регіональної філії «Центр ДЗК» за № 832. За умовами договору Бобринецька РДА (орендодавець) надала ОСОБА_3 (орендарю) у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності із земель запасу загальною площею 79,0 га, що знаходиться на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Відповідно до пункту 8 договору його укладено на 5 років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Додатковою угодою від 08 грудня 2009 року б/н до договору оренди земельної ділянки від 15 липня 2005 року сторони погодили продовжити термін дії договору оренди землі на 10 років з моменту укладення додаткової угоди.

Позивач указував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, все майно та право на оренду земельної ділянки перейшло до нього.

27 вересня 2019 року між ним та ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області укладена додаткова угода б/н до раніше укладеного договору оренди земельної ділянки від 15 липня 2005 року, якою внесені зміни до пункту 9 договору, а саме: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки». Позивач стверджував, що добросовісно виконував свої зобов`язання за цим договором, а 11 червня 2020 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 15 липня 2005 року терміном на 5 років, надавши проект додаткової угоди, витяг з Державного земельного кадастру, правовстановлюючі документи.

Листом від 17 червня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило його про необхідність подання додаткових документів. Цю вимогу позивач виконав 14 червня 2020 року.

Листом від 10 серпня 2020 року № 31-11-0.63-7783/2-20 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило його про те, що орендодавець заперечує в поновленні договору оренди земельної ділянки та просить її повернути на умовах визначених у договорі, надавши копію наказу від 10 серпня 2020 року № 11-10559/14-20СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки».

Позивач не погодився із наказом ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області від 10 серпня 2020 року № 11-10559/14-20 СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки», вважав його безпідставним, протиправним та таким, що суперечить нормам статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області від 10 серпня 2020 року № 11-10559/14-20 СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки»;

- визнати укладеною між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22 травня 2005 року площею 30,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9006 та площею 49,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9009, що розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, на той же самий строк та на тих самих умовах, які передбачені додатковою угодою та договором оренди земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року, ухваленим у складі судді Адаменко І. М., позовну заяву ОСОБА_1 до Бобринецької РДА, ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області про визнання незаконним наказу про припинення права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди задоволено частково.

Визнано укладеною між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22 квітня 2005 року площею 30,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9006 та площею 49,00 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9009, що розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, на той же самий строк та на тих самих умовах, які передбачені додатковою угодою та договором оренди земельної ділянки в наступній редакції.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме щодо визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області від 10 серпня 2020 року № 11-10559/14-20СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» та вимог до Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області відмовлено.

Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що позивач дотримався строків та порядку звернення до орендодавця щодо поновлення договору оренди на новий строк, але ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, всупереч закону, висунув орендарю додаткові умови, не прийняв рішення по суті питання у встановлений законом строк, чим порушив передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право орендаря на поновлення договору на новий строк.

Суд першої інстанції вказав, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі. Позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу не відповідає вимогам ефективності та не є необхідним.

Крім того, суд першої інстанції уважав, що Бобринецька РДА не є належним відповідачем у справі, а тому вимоги до неї не підлягають задоволенню.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

06 грудня 2024 року особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року поновлено особі, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 06 грудня 2024 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення (ознайомлення з його змістом), а форма і зміст апеляційної скарги відповідають вимогам, встановленим статтею 356 ЦПК України, тому суд апеляційної інстанції поновив особі, яка не брала участі у справі, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрив апеляційне провадження.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2025 року вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області, яка є правонаступником Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, ГУ Держгеокадастру

у Кіровоградській області про визнання незаконним і скасування наказу та визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2 523,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції установив, що станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 був власником 22 земельних ділянок, які утворилися внаслідок поділу двох земельних ділянок, які є об`єктами оренди за додатковою угодою.

Апеляційний суд зазначив, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, що передбачено частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі», пунктом 39 договору оренди землі від 22 квітня 2005 року, укладеного між Бобринецькою РДА та ОСОБА_3 .

Однак, оскільки суд першої інстанції вирішив питання по право ОСОБА_2 на володіння і користування його земельними ділянками, то відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України, він має право на оскарження рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України це є порушенням норм процесуального права й обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові з підстав незалучення до участі у справі належного відповідача.

Суд апеляційної інстанції не перевіряв доводи апеляційної скарги по суті вирішення спору про поновлення договору оренди землі.

Короткий зміст касаційної скарги

У червні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пономарьов О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції із стадії відкриття апеляційного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

27 червня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

17 липня 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Бобринецького районного суду Кіровоградської області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У липні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

На підставі розпорядження заступника керівника Верховного Суду, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4, 04 грудня 2025 року сформовано протокол повторного автоматизованого розподілу судової справ, визначено склад суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скаргамотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), від 12 березня 2020 року у справі № 160/4130/19 (провадження № К/9901/36116/19), від 14 липня 2022 року у справі № 209/1817/19ц (провадження № 61-5774св22).

Заявник указує, що оскаржити судове рішення може особа, яка не брала участь у справі, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють їхні права та/або обов`язки, або породжують для особи юридичні наслідки. Оскаржуване позивачем судове рішення не порушує права нового власника новоутворених земельних ділянок - ОСОБА_2 , оскільки він не позбавляється права власності на них, а право оренди замість орендаря ТОВ «Дементра Аква Флора» переходить до позивача згідно з рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року у справі № 383/847/20.

28 жовтня 2025 року адвокат Моргунова Т. О. подала клопотання про відкладення розгляд у справи № 383/1567/23 через підсистему «Електронний суд» і таким чином отримала доступ до матеріалів електронної справи № 383/1567/23, де міститься оспорюване рішення у справі № 383/874/20.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що орендар ТОВ «Деметра Аква Флора», яке є відповідачем у справі № 383/1567/23 мало б повідомити орендодавцю про наявність спору щодо земельних ділянок. Уважає, що за таких обставин апеляційний суд, поновлюючи строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не зазначив поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження, і за відсутності такої причини у клопотанні представника ОСОБА_2 , не навівши належного обґрунтування поновлення такого строку, порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У серпні 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Моргунова Т. О. подала до Верховного Суду відзив, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22 квітня 2005 року між Бобринецькою РДА та ОСОБА_3 укладений строком на п`ять років договір оренди земельної ділянки площею 79,0 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, який зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр - ДЗК» 15 липня 2005 року за № 832.

08 грудня 2009 року між ОСОБА_3 як орендарем та Бобринецькою РДА як орендодавцем укладена додаткова угода про зміну умов договору оренди землі від 17 липня 2005 року № 1. Відповідно вказаної угоди сторони досягли згоди про продовження терміну дії договору оренди землі на 10 років, розділивши орендовану земельну ділянку площею 79 га на дві, присвоївши кадастрові номери обом земельним ділянкам, а саме: на 30 га - кадастровий номер 020009006 та на 49 га - кадастровий номер 020009009, які зареєстровано 12 липня 2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено Бобринецьким районним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» записи за № 2 та № 03.

Додатковою угодою також внесено зміни до пункту 2 договору оренди, де в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 49 га рілля та 30 га ріллі, також внесено зміни до пункту 9 «Орендна плата», пункту 10 «Обчислення розміру орендної плати», пункту 15 «Передання земельної ділянки в оренду» та доповнено пунктом 13 договір оренди землі від 15 липня 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

10 грудня 2014 року державний нотаріус Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області видав ОСОБА_1 два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у реєстрі за № 123-2012 та № 123-2012, за яким ОСОБА_1 успадкував право на оренду земельних ділянок, загальною площею 49,0 га ріллі, кадастровий номер 0:02:000:9009 та право на оренду земельної ділянки, загальною площею 30,0 га ріллі, кадастровий номер 0:02:000:9006 у межах згідно з планом, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яке належало спадкодавцю відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 липня 2005 року № 1 між ОСОБА_3 та Бобринецькою РДА та двома додатковими угодами до нього, укладеними 08 грудня 2009 року та зареєстрованих у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12.07.2010, номер запису: 03 та 02.

27 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області укладена додаткова угода б/н до договору оренди земельної ділянки від 22 квітня 2005 року, якою замінено орендаря з Бобринецької РДА на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та внесено зміни до пункту 9 договору: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки».

Строк дії договору оренди закінчується 12 липня 2020 року.

ОСОБА_1 до закінчення строку дії договору звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із повідомленням від 11 червня 2020 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, яким повідомив про своє бажання скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення позивач додав проєкт додаткової угоди до договору оренди землі у двох примірниках, за змістом якої договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 17 червня 2020 року № 1-7762/0-150/0-17-20 повідомило ОСОБА_1 про необхідність надати додаткові документи, а саме: довідку про відсутність заборгованості по орендній платі та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 виконав вимоги ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та направив всі необхідні документи, що підтверджується відміткою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 01 липня 2020 року № І-7762/1.

Листом від 10 серпня 2020 року № 31-11-0.63-7783/2-20 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про розгляд його звернення та просило його повернути земельні ділянки на умовах, визначених у договорі, надавши копію наказу від 10 серпня 2020 року № 11-10559/14-20СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки».

ГУ Держгеокадасту у Кіровоградській області не підписало у строк до 12 липня 2020 року запропонований позивачем ОСОБА_1 текст додаткової угоди.

Згідно з листом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07 травня 2025 року № 9-11-0.6-1771/2-25, а також доданих до нього в електронному вигляді копій ОСОБА_5, 11 листопада 2020 року земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:000:9009 перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу та утворення двадцяти п`яти нових земельних ділянок; 13 листопада 2020 року земельну ділянку з кадастровим номером 0:02:000:9006 перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру шляхом її поділу та утворення п`ятнадцяти нових земельних ділянок.

Таким чином утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:5430, :02:000:5431, :02:000:5432, :02:000:5433, :02:000:5434, :02:000:5435, :02:000:5436, :02:000:5437, :02:000:5438, :02:000:5439, :02:000:5440, :02:000:5441, :02:000:5442, :02:000:5443, :02:000:5444, :02:000:5405, :02:000:5406, :02:000:5407, :02:000:5408, :02:000:5409, :02:000:5410, :02:000:5411, :02:000:5412, :02:000:5413, :02:000:5414, :02:000:5415, :02:000:5416, :02:000:5417, :02:000:5418, :02:000:5419, :02:000:5420, :02:000:5421, :02:000:5422, :02:000:5423, :02:000:5424, :02:000:5425, :02:000:5426, :02:000:5427, :02:000:5428, :02:000:5429.

Згідно з укладеними 04 грудня 2020 року договорами купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_2 став власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:5433, :02:000:5434, :02:000:5435, :02:000:5436, :02:000:5437, :02:000:5438, :02:000:5439, :02:000:5440.

Відповідно до укладених 11 грудня 2020 року договорів купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_2 став власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:5417, :02:000:5418, :02:000:5419, :02:000:5420, :02:000:5421, :02:000:5422, :02:000:5423, :02:000:5426, :02:000:5427, :02:000:5429, :02:000:5405, :02:000:5406, :02:000:5428, :02:000:5419.

На підставі укладених договорів у Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право ОСОБА_2 на земельні ділянки, що підтверджується відповідними інформаційними довідками.

06 грудня 2024 року представник ОСОБА_2 , особи, яка не брала участі у справі, - адвокат Моргунова Т. О. направила до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Бобринецького районного суду Кропивницької області від 12 січня 2021 року.

09 грудня 2024 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду витребувано матеріали цивільної справи № 383/874/20 із суду першої інстанції.

16 грудня 2024 року матеріали цивільної справи № 383/874/20 надійшли до Кропивницького апеляційного суду.

23 грудня 2024 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року залишено без руху.

Запропоновано особі, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, про які зазначено у мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом надання до суду нової редакції апеляційної скарги (без додатків) у відповідності до вимог статті 356 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2024 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла в новій редакції апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2

07 січня 2025 року ухвалою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року залишено без руху.

Запропоновано особі, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, про які зазначено у мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом надання до суду нової реакції апеляційної скарги (без додатків) у відповідності до вимог статті 356 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 07 січня 2025 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла належним чином оформлена апеляційна скарга.

Вимоги ухвал Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2024 року, 07 січня 2025 року виконано в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Моргунова Т. О. у даній апеляційній скарзі порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування зазначеного клопотання вказала, що лише 07 листопада 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Моргунова Т. О. ознайомилася з матеріалами справи № 383/1567/23, зокрема, з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку 06 грудня 2024 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення (ознайомлення з його змістом). Скаржник уважав, що строк на апеляційне оскарження порушено з поважних причин та просив його поновити.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова О. В. не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам закону оскаржувані ухвала та постанова суду апеляційної інстанції відповідають, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 (провадження № 61-2990св20) вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

За вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Згідно з Рекомендаціями № R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 1 1 березня 1980 року, термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибирати з кількох юридично доступних рішень те, яке буде більш прийнятним. Відтак дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Поновлюючи ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року, апеляційний суд взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 не брав участі у справі в суді першої інстанції, копію зазначеного рішення суду, яким порушуються його права, не отримував, з рішенням ознайомилась його представник - адвокат Моргунова Т. О. 07 листопада 2024 року та 06 грудня 2024 року подала апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд безпідставно поновив ОСОБА_2 строк на подання апеляційної скарги, є необґрунтованими.

Верховний Суд зазначає, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі у справі, рішення суду першої інстанції є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (див. постанову Верховного Суду у справі № 209/1817/19-ц (провадження № 61-5774св22)).

Отже, первинним для розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у розгляді цієї справіОСОБА_2 , є з`ясування апеляційним судом тієї обставини, чи вирішував суд при постановленні оскаржуваного рішення питання про його права, інтереси, та (або) обов`язки, чи встановлює, змінює, обмежує, або припиняє права та/або обов`язки заявника.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Моргунова Т. О. вказувала на те, що на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 був власником земельних ділянок, які були предметом договору оренди, додаткову угоду до якого просив визнати укладеною ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вирішив спір про права та обов`язки у правовідносинах, учасник яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом не був залучений до участі у справі як відповідач, а саме власник земельних ділянок - ОСОБА_2 .

Частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на день прийняття оспорюваного наказу та на день набуття права власності на земельну ділянку) визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 39 договору оренди землі від 22 квітня 2005 року визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, чи використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Відповідно до частини першої статті 148-1 3К України до особи, яка набула власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди щодо такої земельної ділянки.

Частиною восьмою статті 93 ЗК України визначено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису.

Надавши оцінку поданим доказам, положенням частини восьмої статті 93 ЗК України, частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2021 року у справі № 383/874/20 вирішено спір про права та обов`язки у правовідносинах, учасник яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом не був залучений до участі у справі як відповідач, а саме власник земельних ділянок - ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що суд вирішив питання по право ОСОБА_2 на володіння і користування його земельними ділянками, а тому, відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України, він має право на оскарження рішення суду першої інстанції, тому це є порушенням норм процесуального права й обов`язковою підставою для скасування рішення суд першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові з підстав незалучення до участі у справі належного відповідача - ОСОБА_2 (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені апеляційним судом обставини справи, посилання заявника в касаційній скарзі на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), від 12 березня 2020 року у справі № 160/4130/19 (провадження № К/9901/36116/19), від 14 липня 2022 року у справі № 209/1817/19ц (провадження № 61-5774св22), є безпідставним, оскільки висновки суду апеляційної інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у зазначених постановах, а відповідні аргументи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні апеляційного суду, питання обґрунтованості висновків цього суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пономарьова Олега Валентиновича залишити без задоволення.

Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 січня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк