Провадження № 2/635/496/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Омельник М.М.

за участі секретаря судових засідань Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Будзину Наталю Олександрівну звернулась до суду з позовом до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просить:

- встановити факт родинних відносин про те що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,20 м2, житловою площею 30,60 м2, з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгартування позовних вимог посилається на те, що право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано 02.07.1992 р. в цілому за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Безлюдівської селищної ради 25.06.1992 р., про що зроблено запис в книзі № 5 за р/№ 376. За вищезазначеною адресою розташовано: житловий будинок літ. А-1 дерев`яний обкладений цеглою, загальною площею 52,20м?, житловою площею 30,60 м?, літня кухня В, сарай Г, погріб Е, огорожа №1, огорожа №2. Самочинні прибудови та самочинні будівлі відсутні, що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ» №762 від 12.12.2018 р. Згідно технічного паспорта на даний будинок від 10.02.2024р., житловий будинок літ А-1 складається з : А1-1 основна частина 1959 рік спорудження, А2-1 прибудова 1990 рік спорудження, А3-1 прибудова 1989 рік спорудження, А4-1 прибудова 1990 рік спорудження, В літня кухня 1979 рік спорудження, Г сарай 1979 рік спорудження, Е погріб 1904 рік спорудження. Згідно довідки КП «ХРБТІБСР» від 14.12.2023р. № 4093 право власності на старий житловий будинок за даною адресою було зареєстроване в частині за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради 22.09.1950 р., протокол №20. Самочинно перебудований житловий будинок виконком Харківської районної ради своїм рішенням № 183 від 1992 р. дозволив оформити, прийняти до експлуатації та оформити право власності на ім`я ОСОБА_3 . Акти про введення та прийняття будинку до експлуатації затверджені рішенням виконкому Безлюдівської селищної ради від 12.05.1992 р. № 197, цим же рішенням вирішено оформити право особистої власності на будинок в цілому на ім`я ОСОБА_3 . 25.06.1992 р. Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради видане свідоцтво, б/н, про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) згідно якого даний житловий будинок в цілому належить ОСОБА_3 . Рішенням виконкому Безлюдівської селищної ради від 23.02.1955 р. № 18 за даним житловим будинком була закріплена земельна ділянка площею 1200 м?, крім того лишки 1627 м? для тимчасового користування. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років. Її син ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем 1-ї черги за законом після ОСОБА_3 , у відповідності до ст.529 ЦК України 1963р. став її онук (син ОСОБА_4 ) ОСОБА_2 , який прийняв спадщину. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років. Спадкоємцем 1-ї черги за законом після нього є його діти: я, його дочка ОСОБА_1 , та син ОСОБА_5 . Зазначає що прийняла спадщину після батька у встановлений законом строк звернувшись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Ніколенко Ганни Анатоліївни, якою 14.09.2010 р. заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі № 49926748. Шлюб між її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано 21.05.1979р. Мати позивачки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . 31 січня 2017року приватним нотаріусом Ніколенко Г.А. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за якою нотаріусом мені відмовлено у видачі свідоцтва про право а спадщину після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно змісту постанови нотаріуса відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обґрунтовується неподанням документів які посвідчують право власності спадкодавця на майно, та документів що підтверджують перебування позивачки у родинних відносинах зі спадкодавцем, а також ненадання інформації за інших спадкоємців, що можуть бути закликані до цієї спадщини. Вказані обставини і змусили позивача звернутись до суду.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Будзини Наталі Олександрівни про витребування доказів, за позовною заявою ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. Витребувано у Харківського обласного державного нотаріального архіву, адреса: 61007, м. Харків, вул. Біблика № 18, відомості про те чи звертався хто не будь з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 86 років, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Чи посвідчувалися від її імені заповіти. Чи видавалися свідоцтво про право на спадщину. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни, адреса: АДРЕСА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 , відомості про те чи звертався хто не будь з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Чи посвідчувалися від його імені заповіти. Чи видавалися свідоцтво про право на спадщину.

16 червня 2025 року завідувач Харківського обласного державного нотаріального архіву Юлія Остапенко на виконання ухвали від 20 березня 2025 року про витребування доказів надала інформацію.

16 липня 2025 року приватний нотаріус Ніколенко Г.А. на виконання ухвали від 20 березня 2025 року про витребування доказів надала інформацію.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2025 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Будзина Н.О. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та у відсутність позивача, також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.

Представник відповідача Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області - Мартиненко О.С. надала заяву про розгляд справи без участі представника ради за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано 02.07.1992 р. в цілому за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Безлюдівської селищної ради 25.06.1992 р., про що зроблено запис в книзі № 5 за р/№376.

За вищезазначеною адресою розташовано: житловий будинок літ.А-1 дерев`яний обкладений цеглою, загальною площею 52,20м?, житловою площею 30,60 м?, літня кухня В, сарай Г, погріб Е, огорожа №1, огорожа № 2. Самочинні прибудови та самочинні будівлі відсутні, що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ» №762 від 12.12.2018р.

Згідно технічного паспорта на даний будинок від 10.02.2024 р., житловий будинок літ А-1 складається з : А1-1 основна частина 1959 рік спорудження, А2-1 прибудова 1990 рік спорудження, А3-1 прибудова 1989 рік спорудження, А4-1 прибудова 1990 рік спорудження, В літня кухня 1979 рік спорудження, Г сарай 1979 рік спорудження, Е погріб 1904 рік спорудження.

Згідно довідки КП «ХРБТІБСР» від 14.12.2023 р. №4093 право власності на старий житловий будинок за даною адресою було зареєстроване в частині за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради 22.09.1950 р., протокол № 20.

Самочинно перебудований житловий будинок виконком Харківської районної ради своїм рішенням № 183 від 1992 р. дозволив оформити, прийняти до експлуатації та оформити право власності на ім`я ОСОБА_3 . Акти про введення та прийняття будинку до експлуатації затверджені рішенням виконкому Безлюдівської селищної ради від 12.05.1992 р. № 197, цим же рішенням вирішено оформити право особистої власності на будинок в цілому на ім`я ОСОБА_3 .

25.06.1992 р. Виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради видане свідоцтво, б/н, про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) згідно якого даний житловий будинок в цілому належить ОСОБА_3 .

Рішенням виконкому Безлюдівської селищної ради від 23.02.1955р. № 18 за даним житловим будинком була закріплена земельна ділянка площею 1200 м?, крім того лишки 1627 м? для тимчасового користування.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 86 років.

Її син ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_10 від 09.10.2023 р. № 2482/ВОБ.

Згідно листа Харківського обласного державного нотаріального архіву від 10.06.2025 №1174/01-15, за наявними в нотаріальному архіві даними заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Спадкоємцем 1-ї черги за законом після ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 529 ЦК України 1963р. став її онук (син ОСОБА_4 ) ОСОБА_2 , який прийняв спадщину у відповідності до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України, фактично вступивши в управління та володіння спадковим будинком, оскільки проживав у ньому на час відкриття спадщини, а також на протязі свого життя, що вбачається з будинкової книги на житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Положеннями ч. 1 ст. 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України унормовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право безперешкодного звернення особи до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 установлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судовупрактику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо» протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Також згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 26.06.1983 року, зі змінами та доповненнями, п. 4 визначено, що якщо в шестимісячний строк позивач фактично вступив в управління спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Право власності гарантоване ст. 41 Конституції України і не може бути визнане дійсним чи недійсним, оскільки як суб`єктивне право є можливістю здійснювати або не здійснювати будь-які дії, що прямо не заборонені законом, у даному випадку, володіти, користуватися і розпоряджатися своїм житлом.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка, дочка ОСОБА_2 , у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем 1-ї черги за законом після нього.

Згідно листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни, від 09.07.2025 №260/01-16 «Щодо спадкової справи», після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 , заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк подала дочка спадкодавця ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини у встановлений законом термін не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 не видавались, заповіти від його імені не посвідчувались.

31 січня 2017 року приватним нотаріусом Ніколенко Г.А. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за якою нотаріусом ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно змісту постанови нотаріуса відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обґрунтовується неподанням документів які посвідчують право власності спадкодавця на майно, та документів що підтверджують перебування позивачки у родинних відносинах зі спадкодавцем, а також мною не надана інформація за інших спадкоємців, що можуть бути закликані до цієї спадщини.

Родинний зв`язок між позивачкою та її батьком ОСОБА_2 підтверджується наданими позивачкою доказами : Свідоцтвом про народження позивачки серія НОМЕР_3 , з якого вбачається що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; Витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 01.12.2023, згідно якого дошлюбним прізвищем позивачки до укладення шлюбу з ОСОБА_7 , укладеного 27.09.1975 р., було прізвище ОСОБА_8 , після шлюбу ОСОБА_9 , шлюб розірвано 16.12.1981 р.; Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 від 16.12.1981р., згідно якого моїм прізвищем після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 , стало ОСОБА_8; Свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серія НОМЕР_5 від 29.01.1983 р., згідно якого її прізвищем після укладення шлюбу є ОСОБА_10 .

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на будинок спочатку було зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.09.1950 р. Потім даний будинок було перебудовано. В 1959 році, тобто за життя ОСОБА_3 , споруджена основна частина будинку літ. А1-1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її онук (батько позивачки ОСОБА_2 ) прийнявши спадщину, продовжив розбудову будинку, у 1989-1990р.р. ним було споруджено прибудови літ.А2-1,А3-1,А4-1.

Дані об`єкти було прийнято в експлуатацію, але право власності оформлено на померлу особу ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду від 26.02.2020р. справа № 607/16873/18 зазначено висновок щодо застосування норм права згідно якого : «До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Враховуючи зазначене, до предмету доказування у цій справі належали обставини щодо часу будівництва садового будинку з господарськими спорудами та оформлення на них технічного паспорту, якщо відповідне будівництво закінчено до 05 серпня 1992 року».

В даному випадку будинок збудовано до 05 серпня 1992 року та на нього виготовлений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації, отже даний будинок входить до складу спадщини після ОСОБА_2 і позивачка прийняла спадщину.

Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом після ОСОБА_2 не виявлено.

Враховуючи викладене, позовна заява про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом обґрунтована та підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат.

Стосовно здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі, суд вважає, що такі витрати слід покласти на саму позивачку.

Зі змісту положень ст. 2 ЦПК України слідує, що одним із завдань цивільного судочинства є справедливий судовий розгляд. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безлюдівська селищна рада, як відповідачі у справі, жодних прав позивача не порушувала. Законодавець визначив відповідачами у спадкових справах відповідні територіальні громади не через необхідність захисту прав позивачів у зв`язку з їх порушенням територіальними громадами, а через відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом. Відтак покладення на відповідача судових витрат позивача не відповідатиме принципам справедливості та верховенства права.

На підставі викладеного і керуючись статтями 16,1216,1217,1218,1258,1261,1268 ЦК України, статтями 3,10,12,81,200,206,247,264-268,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2 , фкий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,20 м?, житловою площею 30,60 м?, з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарги подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: Будзина Наталя Олександрівна , РНОКПП: НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с-ще Безлюдівка, вул. Зміївська, 48.

Суддя М.М. Омельник