Справа № 527/2940/24
провадження 2-др/527/36/25
17 грудня 2025 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Левицької Т.В.,
з участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на земельну ділянку,-
24.11.2025 року позивач звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
25.11.2025 року представником відповідача ОСОБА_3 направлено заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, в якій зазначено, що розмір відшкодування витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищеним, таким, що не відповідає критеріям розумності, співмірності, безспірності. Прохає відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
В подальшому, 12.12.2025 року позивачем було направлено додаткові пояснення у справі, 12.12.2025 року представником відповідача заперечення на додаткові пояснення.
В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20.11.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на земельну ділянку задоволено; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:013:0001 загальною площею 9,4 га, яка розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району ( в даний час Градизька селищна рада Кременчуцького району) Полтавської області; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 5756,84 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

23.09.2024 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого замовник доручає виконавцеві завдання, а виконавець зобов`язується надати замовнику за плату юридичні послуги стосовно представлення та захисту інтересів замовника в межах судової справи № 527/2940/24, що розглядається в Глобинському районному суді Полтавської області. Вказаним Договором встановлено розмір оплати та порядок розрахунків між сторонами.

В позовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн.

В подальшому, 20.11.2024 року позивачем надано попередній (орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат в сумі 29000 грн.

Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг від 12.11.2024 року відповідно до Договору від 23.09.2024 року, вартість наданих юридичних послуг становить 11000 грн, яка складається з : - юридичний аналіз законодавства України та судової практики з питань визнання права особистої приватної власності на земельну ділянку 3000 грн; - складання позовної заяви 2000 грн; складання клопотання про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат 2000 грн; участь в судовому засіданні 21.11.2024 року з відрядженням 4000 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.11.2024 року, ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_4 11000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем було додано додаткову угоду від 03.01.2025 року до Договору про надання юридичних послуг від 23.09.2024 року, в якій встановлено нову вартість юридичних послуг.

Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг від 21.11.2025 року відповідно до Договору від 23.09.2024 року, вартість наданих юридичних послуг становить 47200 грн, яка складається з : - юридичний аналіз законодавства України та судової практики з питань визнання права особистої приватної власності на земельну ділянку 3000 грн; - складання позовної заяви 4000 грн; складання клопотання про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат 2000 грн; - складання відповіді на відзив 2000 грн; - складання апеляційної скарги на ухвалу 5000 грн; - участь в судовому засіданні 29.01.2025 року 7000 грн; - участь в судовому засіданні 17.07.2025 року 7000 грн; - участь в судовому засіданні 06.08.2025 року 4000 грн; - участь в судовому засіданні 14.10.2025 року 4000 грн; - участь в судовому засіданні 17.11.2025 року 4000 грн. Витрати на міжобласний проїзд та проживання у зв`язку з відрядженнями 29.01.2025 року та 17.07.2025 року в сумі 5200 грн.

ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 47200 грн, що підтверджується квитанцією.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача в заяві від 25.11.2025 року зазначено, що з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

З урахуванням викладеного, суд не враховує при розподілі судових витрат витраті , пов`язані з юридичним аналізом законодавства України та судової практики з питань визнання права особистої приватної власності на земельну ділянку 3000 грн; складання клопотання про попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат 2000 грн

Крім того, аналізуючи надані суду докази, суд встановив, що позивачем у поданих ним процесуальних документах зазначено різний попередній (орієнтовний) розрахунок наданих юридичних послуг; з поданих документів вбачається підвищення вартості наданих юридичних послуг, в тому числі, вже після їх надання; вартість правничих послуг , зазначених в заяві про їх стягнення, суттєво відрізняється в бік збільшення від попереднього (орієнтовного) їх розрахунку в першій заяві по суті спору (позовній заяві).

Відповідно до положень, встановлених ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього орієнтовного розрахунку.

З урахуванням вищевикладеного, зазначений у заяві про ухвалення додаткового рішення розмір витрат на правничу допомогу суд вважає занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, позивачем не доведено що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього орієнтовного розрахунку. Відтак, суд дійшов висновку, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням загальної вартості виконаних адвокатом в суді першої інстанції робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними, з застосуванням положень ч. 4 ст. 141 ЦПК України, становить 10000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження витрат представника , пов`язаних з оплатою проїзду та проживання, у зв`язку з відрядженням (чеки, квитанції тощо), тому відсутні підстави для відшкодування вказаних витрат.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 264, 265, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп).

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т. В. Левицька