Справа № 482/201/25
Номер провадження 2/482/545/2025
17 грудня 2025 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову вказала, що з вересня 2014 року по серпень 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_4 .
Після того як сторони перестали проживати разом відповідач з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Дітям не телефонує та не цікавиться ними.
Тому посилаючись на викладене позивачка просила суд про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника адвоката Боднарук В.В. до суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивачки.
Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався. Виклик відповідача у судове засідання також здійснювався через командування військової частини НОМЕР_1 , однак відповідач у судове засідання не з`явився.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис про народження № 4 від 12.07.2016 року).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис про народження № 03 від 08.06.2018 року).
13.09.2024 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 , у зв`язку із чим змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 ».
20.01.2025 року комісією Служби у справах дітей Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами чого було складено акт, відповідно до змісту якого за вказаною адресою проживають 6 чоловік: ОСОБА_9 мати, ОСОБА_7 чоловік, ОСОБА_10 син, ОСОБА_3 син, ОСОБА_4 донька, ОСОБА_11 бабуся, ОСОБА_12 дідусь. Будинок налічує в собі три житлові кімнати. Будинок газифікований, електрифікований. Кожна дитина має своє спальне місце, постільну білизну. Одягом по сезону забезпечені. Будинок з новою побутовою технікою. Діти мають гаджети для навчання. Продуктами харчування забезпечені в повному обсязі.
Умови проживання відповідають нормам та вимогам, створені всі умови для виховання та зростання дітей. Стосунки в сім`ї доброзичливі.
15.04.2025 року рішенням виконавчого комітету Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 27 затверджено висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до змісту вказаного Висновку, органом опіки та піклування сільської ради встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом без реєстрації шлюбу з вересня 2014 року по серпень 2018 року. За вказаний період часу в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зі слів ОСОБА_1 з серпня 2018 року вона з ОСОБА_2 не проживає, спільного господарства не ведуть. Де перебуває батько дитини та чим займається їй не відомо.
З осені 2022 року батько жодного разу не бачив дітей, не спілкувався з ними, не цікавився їх вихованням, навчанням та розвитком.
ОСОБА_1 повідомила, що до 2024 року вона одна займалася вихованням дітей та їх матеріальним забезпеченням. Натомість батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дітьми.
Службою у справах дітей не встановлено місця проживання ОСОБА_2 , проте отримано інформацію про те, що він з 21.02.2024 року проходить військову службу.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 проходить військову службу і не мав можливості бути присутнім на засіданні комісії з захисту прав дитини і його думка не була вислухана, орган опіки та піклування вважав за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 було призвано на військову службу під час мобілізації 21.02.2024 року до військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення всебічного та повного розгляду справи, дотримання прав учасників справи, та з метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд декілька разів зобов`язував військову частину НОМЕР_1 вручити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії процесуальних документів та повістки про виклик до суду, докази про що необхідно було надати суду. Однак жодних документів, як і від військової частини НОМЕР_1 , так і від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У частинах 5, 6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
При цьому, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21).
Наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, які б перешкоджали відповідачу свідомо нехтувати своїми батьківськими обов`язками. Натомість висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав зроблений органом опіки та піклування у зв`язку із неможливістю заслухати думку батька щодо його ставлення до дітей, та з посиланням на те, що відповідач проходить військову службу.
Суд звертає увагу, що відповідно до отриманої від ІНФОРМАЦІЯ_7 інформації, ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації 21.02.2024 року, а із позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що відповідач не проживає з дітьми з серпня 2018 року, та з цього часу з ними не спілкується, не надає їм матеріальної допомоги, не телефонує їм та не цікавиться ними.
Тобто поважні причини, які могли б завадити відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки, настали лише з 21.02.2024 року, а невиконання ним своїх батьківських обов`язків має місце з серпня 2018 року (близько шести років).
Відповідно до Характеристики Сухоєланецького ліцею Сухоєланецької сільської ради Миколаївської області від 20.11.2025 року щодо дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , їх класні керівники засвідчили, що діти виховуються в повній сім`ї з матір`ю та вітчимом ОСОБА_7 , які на належному рівні забезпечують розвиток дітей. Натомість, батько дітей ОСОБА_2 належної уваги навчанню і вихованню дітей не приділяє, участі в житті дітей не приймає, в школі його не бачили, зв`язку з класним керівником не має.
Як зазначено вище, не надано жодних пояснень відповідачем щодо даного спору і суду.
Окрім того, відповідно до довідки служби у справах дітей Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №3 від 21.01.2025 року, жодного звернення щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми чи заяви про прийняття рішення щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від ОСОБА_2 до служби у справах дітей не надходило.
Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки, як вбачається із встановлених у судовому засіданні обставин, цей висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дітей.
За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя своїх дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, в наслідок чого останні позбавлені батьківської уваги і піклування, порушено їх права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дітей, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 150, 152-153, 155 Сімейного кодексу України.
Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дітей, керуючись п. 2. ч. 1. ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно своїх дітей задовольнити.
Поряд з цим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ст. 168 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною або із позовом про поновлення батьківських прав.
У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182, ст.ст. 183, 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню неповнолітніх дітей, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, працездатність відповідача за віком та станом здоров`я, а також обов`язок батька щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе призначити аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дітьми повноліття.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 23.01.2025 року та, згідно з вимогами ст. 367 СК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць.
За таких обставин, керуючись ст. 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сухоєланецької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовільнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав щодо його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
- у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- після чого, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття.
Роз`яснити ОСОБА_2 його право, у відповідності до ст. 168 169 СК України, на звернення до суду із заявою про надання йому права на побачення з дітьми або із позовом про поновлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя В.М. Кічула