Дата документу 16.12.2025
Справа № 501/5401/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року суддя Чорноморського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177, 185-187 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 Акціонерного товариства «Одесагаз», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1,

2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

третя особа: Чорноморське управління експлуатації газового господарства Акціонерного товариства «Одесагаз», м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13

предмет та підстави позову: про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (третя особа: Чорноморське управління експлуатації газового господарства Акціонерного товариства «Одесагаз») про захист прав споживача.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Так, згідно із ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Тобто, законодавець передбачив можливу альтернативну підсудність розгляду окремих категорій справ і наділив правом вибору звернення до суду виключно позивача.

У разі, якщо позивач за свої вибором звертається з позовом в один з декількох визначених у законі судів, він повинен обґрунтувати підстави свого звернення до конкретного суду з наданням доказів на їх підтвердження.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не наводить обґрунтувань підсудності даної справи Чорноморському міському суду Одеської області, в тому числі положеннями ч.5 ст.28 ЦПК України, однак зазначає, що змістом його позовних вимог є захист його прав як споживача.

Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991 регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке його право саме як споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві таке обґрунтування позовних вимог відсутнє.

Разом з тим, системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для звернення особи до суду за правилами альтернативної підсудності у порядку ч. 5 ст. 28 ЦПК України недостатньо лише зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача саме як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, із зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте позивач у своїй позовні заяві не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право його саме як споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, такі обставини повинні бути перевірені судом саме на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки це має значення для правильного визначення підсудності справи, визначення суду, встановленого законом, для розгляду даної справи.

Крім того, згідно відповіді №2132386 від 16.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу ОСОБА_1 не знайдено.

Отже, у суду відсутні дані щодо реєстрації/проживання позивача ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що місце виконання договору: АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах Овідіопольського району.

Місце знаходження відповідача 1 - Акціонерного товариства «Одесагаз»: м.Одеса, вул. Одарія, буд. 1.

Місце знаходження відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», місцезнаходження: м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1

Отже, дана справа не підсудна Чорноморському міському суду Одеської області.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не наводить обґрунтувань підсудності даної справи Чорноморському міському суду Одеської області, в тому числі положеннями ч.5 ст.28 ЦПК України, однак зазначає, що змістом його позовних вимог є захист його прав як споживача.

Згідно з ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 цього Кодексу суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вказані обставини унеможливлюють визначення підсудності даної справи та вирішення питання про направлення справи до належного суду.

Отже, позивачу необхідно визначитись з визначитись з предметом позову, колом учасників у справі та підсудністю даної справи, тощо.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому заява підлягає залишенню без руху відповідно до положення ч.1 ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (третя особа: Чорноморське управління експлуатації газового господарства Акціонерного товариства «Одесагаз») про захист прав споживача - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків терміном, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко