Провадження № 2/127/3934/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС» (надалі - ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС»), в особі представника позивача Коваль Аліси Володимирівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики «Просунутий» № -022037 від 05.05.2024, укладеним між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та ОСОБА_1 в розмірі 25 300, 00 грн, що складається з: 11 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 466, 00 грн - заборгованості за відсотками, 5 500, 00 грн - заборгованість за пенею, 4 334, 00 грн - борг послуг, судовий збір в сумі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.05.2024 між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики «Просунутий» № -022037 від 05.05.2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» надав ОСОБА_1 у кредит грошові кошти в сумі 11 000, 00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 зі строком повернення 03.06.2024 включно.

Згідно з п. 2.3. договору, за користування позикою позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою. Розмір процентів складає 1, 40% від суми позики, що за календарний рік становить 511% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання позики не враховується при нарахуванні процентів, день повернення позики враховується при нарахуванні процентів.

Згідно з п. 2.4. позичальник сплачує комісії, пов`язані з укладенням, обслуговуванням цього договору: комісія за використання позики складає 0,1% від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов договору, обслуговування заборгованості (за наявності). Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування комісії за використання здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку кількості календарних днів у році.

Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення позики в повному обсязі. День надання позики не враховується при нарахуванні комісії за використання, день повернення позики враховується при нарахуванні комісії за використання. Одноразову комісію за видачу позики у розмірі 1, 50% від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики.

Позика надається на споживчі цілі.

Позичальник своїм підписанням договору погоджується з тим, що у випадку порушення ним строків, визначених графіком платежів, або виконання грошових зобов`язань не в повному обсязі позикодавець здійснює відповідне коригування грошових зобов`язань позичальника та нараховує йому штрафні санкції на умовах, визначених цим договором.

Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим виникла вище зазначена заборгованість.

Позивачем надані суду письмові докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 23.06.2025.

Відповідь №1510926 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 згенерована судом 24.06.2025 (а. с. 45).

Ухвалою суду від 26.06.2025 вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 46).

Копія ухвали суду, судова повістка тричі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але кореспонденція була повернута суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою 08.07.2025, 19.08.2025 та 29.10.2025 (а .с. 52-53, 61-62, 64-65).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 21.07.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача (а. с. 54).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інші заяви та клопотання до суду також не надходили.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного договору позики, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування».

Встановлено, що 05.05.2024 між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики «Просунутий» № -022037, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» надає позичальнику, а позичальник приймає в позику грошові кошти в сумі 11 000, 00 грн на умовах строковості, оплатності та поверненності, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , а позичальник у встановлений цим договором строк зобов`язується повернути позику, сплатити проценти та комісії за користування позиченими коштами на визначених цим договором умовах. Строк кредитування (строк позики) за цим договором складає 30 календарних днів, позика має бути повернута у термін до 03.06.2024 включно. У разі невнесення (або недовнесення) суми грошових коштів для виконання грошового зобов`язання до зазначеної дати невнесена (недовнесена), сума грошового зобов`язання вважається простроченою заборгованістю, та до позичальника застосовується відповідальність за порушення умов цього договору, визначена розділом 6 Договору (п. 2.1., 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору позики за користування позикою позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою. Розмір процентів за користування коштами складає 1, 40% від Суми позики, що за календарний рік становить 511% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання позики не враховується при нарахуванні процентів, день повернення позики враховується при нарахуванні процентів.

Позичальник сплачує комісії, пов`язані з укладенням, обслуговуванням цього договору:

комісія за використання позики, яка складає 0, 1% від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов договору, обслуговування заборгованості (за наявності). Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування комісії за використання здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку кількості календарних днів у році. Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення позики в повному обсязі. День надання позики не враховується при нарахуванні комісії за використання, день повернення позики враховується при нарахуванні комісії за використання.

Одноразову комісію за видачу позики у розмірі 1, 50% від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики (підпункти 2.4.1., 2.4.2. договору позики).

Вартість вказаних у п. 2.4. договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування. Комісії підлягають сплаті у строки, визначені Графіком платежів (п. 2.5. договору позики).

Орієнтовна загальна вартість позики становить 14 610, 20 грн (п. 2.6. договору позики).

Відповідно до п. 2.8. договору позики позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим договором або чинним законодавством України. Позичальник підписанням Договору погоджується з тим, що у випадку порушення строків, визначених Графіком платежів, або виконання грошових зобов`язань не в повному обсязі позикодавець здійснює відповідне коригування грошових зобов`язань позичальника та нараховує йому штрафні санкції на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 6.3. договору позики при простроченні виконання умов цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 2% суми позики за кожен день прострочення з другого дня прострочення до дня погашення заборгованості в повному обсязі. Нарахування пені здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Договір позики укладений сторонами в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором loV49b.

Сторонами також був підписаний Додаток №1 до Договору позики №-022037 від 05.05.2024 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №-022037 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, з якого вбачаються такі умови договору позики: дата видачі кредиту 05.05.2024, дата платежу 03.06.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту за договором 11 000, 00 грн, чиста сума кредиту 14 610, 20 грн, проценти за користування кредитом 3 126, 20 грн, комісія за використання 319, 00 грн, комісія за видачу 165, 00 грн, реальна річна процентна ставка 3 632, 07 %, загальна вартість кредиту 14 610, 20 грн (а. с. 18 зворот 19).

ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а. с. 20-22).

З платіжного доручення № 9433 від 05.05.2024 вбачається, що 05.05.2024 ТОВ «ФК ТЕХНОФІНАНС» перерахувало ОСОБА_1 на карту НОМЕР_2 10 835, 00 грн; призначення платежу: надання позики згідно договору кредитування №-022037 від 05.05.2024. Без ПДВ.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №-022037 від 05.05.2024 станом на 18.06.2025, вбачається, що розрахунок виконаний за період з 05.05.2024 по 18.06.2025, загальна сума заборгованості становить 25 300, 00 грн, яка складається з: 11 000, 00 грн сума заборгованості за позикою (тіло), 4 466, 00 грн сума заборгованості за відсотками (нараховано за період з 06.05.2024 по 03.06.2024 3 126, 20 грн, 04.06.2024 сума відсотків збільшена до 4 466, 00 грн); пеня в сумі 5 500, 00 грн (фактично нарахована за період з 05.06.2024 по 29.06.2024); послуги 4 499, 00 грн. В розрахунку враховано сплачені послуги в сумі 165, 00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав договір позики в електронній формі з ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС», підписавши його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови договору позики.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У суда відсутні докази, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язання за вказаним договором позики в повному обсязі, окрім сум, врахованих позивачем в розрахунку заборгованості.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Також Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, який передбачає, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Цей закон набрав чинності 24.12.2023.

Отже, встановлена у кредитному договорі, який був укладений 05.05.2024, процентна ставка в розмірі 1, 4% відповідає вимогам закону.

Судом перевірений розрахунок заборгованості за відсотками за період з 06.05.2024 по 03.06.2024 (29 днів): 11 000, 00 грн *1, 4% (154, 00 грн в день) *29 днів= 4 466, 00 грн.

Отже, на підставі вище зазначеного, враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за договором позики та прав позивача, тому позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 000, 00 грн та за відсотками в сумі 4 466, 00 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1, 2 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем - виключено.

Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: «у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності, як вже зазначалось, 24.12.2023.

Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» (у вище зазначеній редакції) є спеціальним законом, який регулює спірні відносини, а отже його норми, які були прийняті пізніше набрання чинності п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, мають перевагу у застосуванні.

Враховуючи, що договір позики був укладений 05.05.2024 вимога про стягнення неустойки пред`явлена позивачем на законних підставах. Щодо суми неустойки суд зазначає таке.

Судом перевірений розрахунок неустойки, яка нарахована позивачем за період з 05.06.2024 по 29.06.2024. Розрахунок відповідає умовам договору позики.

Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 01.04.2024 становила 8 000, 00 грн, тобто відповідачем одержаний кредит на суму, яка перевищує мінімальну заробітну плату.

Позивач надав суду розрахунок неустойки, розмір якої не перевищує граничний розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, а отже позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Щодо стягнення комісії суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Договором передбачена одноразова комісія за надання кредиту в розмірі 1, 50% (165, 00 грн), яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики. Умова про комісію за надання кредиту відповідає статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».

З договору позики вбачається, що комісія за використання позики, яка складає 0, 1% від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов договору, обслуговування заборгованості (за наявності).

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону.

Пунктом 2.4. договору позики ОСОБА_1 встановлено плату за надання інформації щодо позики без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щоденну плату за послуги позикодавця, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд доходить висновку про те, що положення пункту 2.4. договору позики, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за супроводження договору щоденно, є нікчемними, а отже в цій частині в задоволенні позову має бути відмовлено.

Відповідач не надав суду свій розрахунок заборгованості за договором позики. Заперечень щодо дійсності договору позики від відповідача до суду не надійшло.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/01 від 03.01.2024, укладеного між АДВОКАТСЬКИМ ТОВ «ФК «ТЕХНОСЕРВІС», предметом договору є те, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 32-33).

П. 4.1. цього договору передбачено, що оплата послуг адвоката здійснюється на підставі наданих актів виконаних робіт. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем також надана довіреність від 02.07.2024 на ім`я адвоката Кшуташвілі В. О. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Кшуташвілі В. О.

В договорі та довіреності не конкретизовано, що правнича допомога надається за позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором позики «Просунутий» № -022037 від 05.05.2024, укладеним між ТОВ «ФК «ТЕХНОСЕРВІС» та ОСОБА_1 . Ними також не визначений розмір винагороди адвоката. Акт виконаних робіт суду не наданий.

Отже, суду позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують витрати на правничу допомогу в цій справі в сумі 5 000, 00 грн, тому у їх стягненні з відповідача має бути відмовлено за недоведеністю.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за договором позики в сумі 20 966, 00 грн, що складається з: 11 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 466, 00 грн - заборгованості за відсотками, 5 500, 00 грн - заборгованість за неустойкою. В іншій частині в задоволенні позовних вимог має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 007, 44 грн (82, 87%) судового збору. Оплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу №1558 від 19.06.2025 на суму 2 422, 40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС», в особі представника позивача Коваль Аліси Володимирівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС», заборгованість за договором позики «Просунутий» № -022037 від 05.05.2024 у сумі 20 966, 00 грн, що складається з: 11 000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 466, 00 грн - заборгованості за відсотками, 5 500, 00 грн - заборгованість за неустойкою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС» судовий збір в сумі 2 007, 44 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 18.12.2025.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТЕХНОФІНАНС»; адреса місця знаходження: 49005 м. Дніпро вул. Глобинська, буд.2, офіс 207/2; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА