Провадження № 22-ц/801/2633/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокуСправа № 127/18607/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Войтка Ю.Б., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 127/18607/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2025, ухвалене у складі судді Жмудя О.О. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 21.10.2025, -

в с т а н о в и в :

16.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів відносно доньки ОСОБА_4 , до розміру 1/6 частини від усіх видів його доходу у зв`язку із зміною його матеріального та сімейного стану.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2020 між сторонами розірвано шлюб. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 з позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , 2014 року народження, в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

29.06.2022 позивач уклав шлюб із ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилась дитина ОСОБА_6 . Відповідно до судового наказу у справі № 127/9439/25 з позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку.

8.05.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір, посвідчений нотаріусом про визначення місця проживання дитини, участь батька у вихованні дитини та сплати аліментів. Відповідно до договору позивач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) аліменти та сплачувати кошти на утримання дружини ОСОБА_5 у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку.

Отже, позивач є платником аліментів у розмірі більше ніж 50 % від усіх видів його заробітку на двох дітей.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2025 позов задоволено. Зменшено розмір аліментів визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 2.05.2023 в справі № 127/6064/23. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 2.05.2023 в справі №127/6064/23, припинено з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернуто виконавчий лист до суду після завершення виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.

13.11.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга (вх № 12787) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2025, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить : рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 20000 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано правові висновки, викладені ВС в постановах від 28.05.2021 по справі № 715/2073/20, від 3.06.2020 по справі № 760/9783/18-ц відповідно до яких факт народження в платника аліментів дитини в іншому шлюбі без належних і допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів; від 17.09.2024 по справі № 133/548/24, відповідно до якої окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився; позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану; позивачем штучно було укладено нотаріальний договір про участь у вихованні та утриманні дитини позивача від іншого шлюбу та дружини з метою зменшення розміру аліментів на доньку; від 16.09.2020 по справі № 565/2071/19, відповідно до якої зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Адже, позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу; від 28.05.2021 по справі № 715/2073/20, відповідно до якої батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою особою; від 25.09.2019 по справі № 755/14148/18, від 9.09.2021 по справі № 554/3355/20, відповідно до яких факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірі аліментів.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

26.11.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить розглядати справу у його відсутності, оскільки він перебуває на військовій службі, просить врахувати, що на його утриманні знаходиться три особи, а розмір аліментів складає майже 65 % усіх видів його доходу. До заяви позивачем додано квитанції про сплату аліментів ОСОБА_5

16.12.2025 до суду надійшла заява (вх № 14235/25-вх) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Заслухавши пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

21.05.2020 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/3863/20 розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_8 , який було зареєстровано 25.03.2014 /а. с. 13-14/.

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а. с. 15/.

6.07.2021 ОСОБА_8 у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». Інформація підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 /а. с. 46/.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 2.05.2023 по справі №127/6064/23 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 8-11/.

29.06.2022 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 /а. с. 17/.

У шлюбі народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 /а. с. 16/.

27.03.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ відповідно до якого з ОСОБА_1 стягується на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх доходів боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 7/.

8.05.2025 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. посвідчено договір про визначення місця проживання житини, участь батька у вихованні дитини та сплату аліментів. Договір зареєстровано в реєстрі за № 2867. Договір укладено між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .. Відповідно до п. 2 договору встановлюється обов`язок батька сплачувати кошти на утримання дитини (далі аліменти) у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше розміру прожиткового мінімуму громадян щомісяця, та сплачувати кошти на утримання дружини у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше розміру прожиткового мінімуму громадян щомісяця /а. с. 12/.

Згідно довідки про склад сім`ї від 20.08.2025, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 . Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні /а. с. 48/.

КЗ «ВЛ №11» надано характеристику ОСОБА_4 , яка навчається в даному закладі з 01.09.2021. ОСОБА_13 за час навчання у закладі зарекомендувала себе відповідальною та старанною ученицею. Навчанням та вихованням ОСОБА_14 займається мама, ОСОБА_2 . Про участь батька ОСОБА_1 у навчанні учениці інформації немає, із класним керівником батько не спілкувався /а. с. 49/.

ОСОБА_7 навчається на платній основі у школі англійської мови Flash. За навчання сплачує мама ОСОБА_2 . Оплати за навчання вносились кожного місяця. Загальна сума становить 6733,00 грн. Інформація підтверджується довідкою від 21.08.2025, виданою директором Приватної організації (установа, заклад) «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця» /а. с. 50/.

Згідно інформації від 25.08.2025 №85004/22.22-34, наданої Другим відділом ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) у даному відділі відсутнє відкрите провадження з примусового виконання судового наказу № 127/9439/25 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_15 . /а. с. 51/.

Згідно довідки від 22.08.2025 №185/24, наданої Вінницьким відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавчі документи щодо стягнення аліментів, та інших категорій стягнень відносно ОСОБА_1 , станом на 22.08.2025 у відділі на примусовому виконанні не перебувають /а. с. 52/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сімейне становище позивача змінилося у зв`язку з тим, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , та у них народилась дитина ОСОБА_11 , у зв`язку з чим змінилося і матеріальне становище, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його доходів та дружини 1/6 частини його доходів за договором, посвідченим приватним нотаріусом від 08.05.2025. У даній справі встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану позивача.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною п`ятою статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У справі встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2020 між сторонами розірвано шлюб. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 з позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , 2014 року народження, в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

29.06.2022 позивач уклав шлюб із ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 в позивача народилась дитина ОСОБА_6 . Відповідно до судового наказуВінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 у справі № 127/9439/25 з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку.

8.05.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір, посвідчений нотаріусом про визначення місця проживання дитини, участь батька у вихованні дитини та сплати аліментів. Відповідно до договору позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини (сина ОСОБА_15 ) у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) аліменти та сплачувати кошти на утримання дружини ОСОБА_5 у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку.

В позовній заяві, як фактичну підставу позовних вимог позивач зазначає те, що він є платником аліментів у розмірі більше ніж 50 % від усіх видів його заробітку, що свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь доньки ОСОБА_14 з 1/4 на 1/6 частку усіх видій його заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Колегія суддів враховує, що позивач звертаючись у суд із позовом про зменшення розміру аліментів, зазначає, що він є військовослужбовець, однак доказів на підтвердження розміру свого доходу та сплати аліментів на утримання сина і дружини суду не надає. Отже, позивачем не доведено факту погіршення його матеріального становища. Не доведено позивачем і тієї обставини, що з нього стягуються аліменти на двох дітей та дружину в розмірі, що перевищує 50 відсотків частки його доходу.

Суд наголошує, що стягнення з позивача аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі більше 50 відсотків його доходу не суперечить чинному законодавству, зокрема частині третій статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

У свою чергу, договір про утримання дружини та сина від 08.05.2025 року та судовий наказ від 27.03.2025 року, колегія суддів вважає недостатніми доказами на підтвердження факту погіршення матеріального становища позивача.

Так, як вбачається зі змісту судового наказу, який є особливою формою судового рішення, позивач шлюб з ОСОБА_5 не припинив; подружжя та їх малолітній син проживають за однією адресою ( АДРЕСА_2 ); договір про сплату аліментів від 08.05.2025 року укладено між позивачем та його другою дружиною за взаємною згодою вже після рішення суду від 02.05.2023 року, що свідчить про усвідомлення позивачем реальної можливості сплачувати ним аліменти на двох дітей у відповідних розмірах.

Зважаючи, що син позивача, на відміну від доньки, проживає разом з батьком, колегія суддів приходить висновку, що необґрунтоване зменшення аліментів на утримання доньки ОСОБА_14 буде суперечити інтересам дитини.

За таких обставин, позивачем не надано суду доказів та не доведено погіршення свого майнового стану, що є його процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України.

Таким чином, висновки суду першої інстанцій про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів є неналежним чином мотивованими, ґрунтуються на припущеннях, що заборонено частиною шостою статті 81 ЦПК України.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи ту обставину, що зменшення аліментів на першу дитину лише з тих підстав, що у батька у другому шлюбі народилася ще одна дитина, без доведення ним факту зміни матеріального стану не зумовлює обов`язку суду для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів та не свідчить про нерівність інтересів обох дітей.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат (судового збору).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1816,80 грн.

Щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

Згідно частини першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У постанові ВС від 10.01.2024 в справі № 285/5547/21 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 3.10.2019 по справі № 922/445/19 зроблено правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19 зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду (постанова ВС від 23.12.2021 у справі № 755/7943/20-ц).

Відповідачем на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано суду наступні документи : в суді першої інстанції : копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН № 000835 від 27.02.2025 /а. с. 42/; копію ордера серії АВ № 1227099 від 26.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги № 33 від 19.08.2025 уповноважує адвоката Антонюк Ю.М. представляти її інтереси у Вінницькому апеляційному суді /а. с. 43/; попередній розрахунок судових витрат від 20.08.2025 /а. с. 53/; копію платіжної інструкції № 797846161 від 20.08.2025 /а. с. 54/; в суді апеляційної інстанції : копію ордера серії АВ № 1248284 від 11.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги № 56 від 6.11.2025 уповноважує адвоката Антонюк Ю.М. представляти її інтереси у Вінницькому апеляційному суді /а. с. 77/.

Водночас, відповідачем не надано копії договорів про надання правничої допомоги № 33 від 19.08.2025 та № 56 від 6.11.2025, а відтак не доведено погоджені між ОСОБА_2 та адвокатом Антонюк Ю.М. види послуг та їх розмір.

З огляду на вищезазначене, відсутні правові підстави для стягнення витрат на правничу допомогу, а тому у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.

У стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Ю. Б. Войтко

В. В. Оніщук