Провадження № 2-о/175/277/25
УХВАЛА

"18" грудня 2025 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гауке Ольгу Іванівну звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про визнання особи безвісно відсутньою.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою передбачений статтею 43 ЦК України, в якій зазначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

У порушення вимог вищезазначених норм, заявником не надано доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, зокрема не зазначено осіб (родичів, співробітників тощо), які могли б надати свідчення щодо фізичної особи, місцеперебування якої є невідомим, у тому числі інших родичів, близьких осіб, співробітників чи інших осіб із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, місця проживання або роботи, контактних даних тощо, здатних надати відповідні пояснення про місцеперебування, крім того, в заяві не зазначено та не надано доказів постійного місця проживання та останнього місця роботи відсутньої особи (за його наявності).

Згідно ч. 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому, суддя звертає увагу, що у справах про визнання особи безвісно відсутньою коло заінтересованих осіб охоплює всіх її родичів (за наявності таких), відповідну територіальну громаду, а також орган державної реєстрації актів цивільного стану, який відповідно до законодавства здійснює державну реєстрацію судового рішення про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, та інші суб`єкти, на права чи інтереси яких може вплинути ухвалене рішення по даній справі.

Однак, заявником не надано відомостей щодо наявності чи відсутності інших родичів фізичної особи, стосовно якої подано заяву про визнання безвісно відсутньою, які відповідно до закону підлягають залученню до участі у справі як заінтересовані особи.

Виходячи із аналогії закону, у разі виявлення недоліків заяви, поданої в порядку окремого провадження, вважаю, що слід застосувати положення частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України, якими передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного вище, суддя доходить висновку, що заяву слід залишити без руху та встановити заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 258-261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених недоліків п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т. С. Журавель