Провадження № 2/175/3545/25
У Х В А Л А

17 грудня 2025 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про закриття провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовну провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 17 грудня 2025 року.

10 грудня 2025 року представник позивача подав до суду заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з добровільним задоволенням позовних вимог відповідачем та відсутністю предмету спору, просив повернути сплачений судовий збір.

Суд перевіривши заяву, дослідивши матеріали справи ,приходить до наступного.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

При цьому, частиною 3 ст. 142 ЦПК України зазначено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вказує позивач, відповідач добровільно сплатив суму заборгованості, а отже задовільнив вимоги позивача після пред`явлення позову.

Разом з тим, позивачем не надано до суду квитанцію про сплату заборгованості, що унеможливлює суд перевірити сплату відповідачем суми судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, у разі надання позивачем підтверджуючих документів про сплату самої суми заборгованості без суми судового збору, позивач має право звернутися до суду з клопотанням про стягнення судового збору з відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне закрити провадження по цивільній справі в зв`язку з добровільним погашенням відповідачем суми боргу після відкриття провадження по справі та відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про повернення сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст. 133, 142, 255, 256 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

У задоволенні клопотання представника позивача про повернення сплаченого судового збору з державного бюджету - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.