Провадження № 22-ц/802/1192/25 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Покликалася на те, що 27 серпня 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Вказувала, що на час звернення до суду фактичні шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, проживають окремо, не мають спільного побуту та бюджету.

Враховуючи те, що подальше їх спільне життя як подружжя є неможливим та суперечить її інтересам, позивач ОСОБА_1 просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 27 серпня 2016 року Іваничівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 46.

У липні 2025 року відповідач ОСОБА_2 , вважаючи за можливе збереження сім`ї, подав до суду заяву, в якій просив надати їм з позивачем термін на примирення.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_2 було задоволено та надано сторонам спору тримісячний строк для примирення, а провадження у справі зупинено.

Вважаючи дану ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з метою надання подружжю строку для примирення, провадження у даній справі підлягає зупиненню.

Зі змісту статті 353 ЦПК України слідує, що ухвала суду першої інстанції саме в частині надання сторонам строку для примирення оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Питання надання чи ненадання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є елементом розгляду справи по суті, питанням факту, що належить виключно до повноважень суду першої інстанції та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 2-41/2006, постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18, постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 264/3830/18).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, в частині зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що 15 липня 2025 року відповідачем ОСОБА_2 було подано до суду заяву про надання подружжю строку для примирення.

Зі змісту ухвали Іваничівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2025 року вбачається, що суд дійшов висновку про те, що позивачем та відповідачем не було вжито достатніх заходів для збереження сім`ї, а тому, зважаючи на тривалість перебування останніх у шлюбі та відсутність обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя суперечитиме моральним засадам суспільства, вважав за доцільне надати сторонам у справі тримісячний термін для примирення та зупинити провадження до закінчення цього строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі на строк, наданий судом першої інстанції сторонам у справі для примирення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (ч. 7 ст. 240 ЦПК України).

Водночас, у випадку надання подружжю строку для примирення суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

Аналіз наведеної вище норми цивільного процесуального права свідчить, що в разі незупинення провадження у справі про розірвання шлюбу за відповідним клопотанням сторони суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин конкретної справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне, обов`язкове зупинення провадження у даній справі.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшовши висновку про надання подружжю терміну для примирення в три місяці, відповідно зупинив провадження у справі до закінчення цього строку на підставі п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, про що зазначив у мотивувальній частині ухвали.

Позивачем оскаржується ухвала суду першої інстанції в повному обсязі, однак в апеляційній скарзі не наведено будь-яких доводів щодо порушення місцевим судом норм процесуального права під час постановлення ухвали в частині зупинення провадження у справі.

Отже, враховуючи порядок, визначений ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого суду в частині зупинення провадження у справі - без змін, як така, що постановлена судом з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 02 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді