Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9893/25 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 96 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу №296/9893/25 за матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Дубка Сергія Миколайовича на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 12 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Анциборенко Н.М. в місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Дубок С.М. звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявниці із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його зникнення безвісно.

Представник зазначав, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти 23 січня 2023 року під час участі в бойових діях поблизу населеного пункту Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб було розірвано 20 квітня 1999 року. Проте, після розірвання шлюбу заявниця продовжувала проживати разом однією сім`єю без шлюбу та вести спільне господарство із ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються показами свідків, довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія »Полісся» від 01 червня 2023 року № 349.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 21 лютого 2025 року у справі № 296/1286/24 встановлено факт перебування ОСОБА_1 , на утриманні ОСОБА_2 по день визнання його безвісти зниклим 23 січня 2023 року. Вказаним судовим рішенням також встановлено, що ОСОБА_2 регулярно перераховував заявниці кошти, що підтверджено банківськими виписками.

Представник зазначав, що звернення до суду із цією заявою необхідне ОСОБА_1 для подальшого отримання передбачених законом виплат.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 12 вересня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження на підставі частини 4 статті 315 ЦПК України. Роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова у відкритті провадження за заявою не позбавляє права звернутися до суду із відповідною позовною заявою у загальному порядку.

Не погоджуючись із ухвалою суду, адвокат Дубок С.М. подав апеляційну скаргу, де просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права.

Представник вказує, що після розірвання шлюбу заявниця продовжувала проживати разом однією сім`єю із ОСОБА_2 , а тому матиме право на отримання одноразової грошової допомоги у разі визнання ОСОБА_2 загиблим.

ОСОБА_2 зник безвісно під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. З моменту зникнення безвісти не надходило жодної інформації про місце знаходження чи перебування ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 24 квітня 2025 року № 40 ОСОБА_2 26 квітня 2024 року зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій).

На думку заявниці існує імовірність того, що ОСОБА_2 загинув. А тому, виключно у випадку встановлення факту загибелі, у заявниці може виникнути право на отримання одноразової грошової допомоги.

Висновок місцевого суду про наявність спору про право є безглуздим та не відповідає дійсності.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є особою визнаною загиблим (померлим), заявниця не має права і не стверджує, що має таке право на спірну допомогу. Тому відсутній будь-який спір про право.

03 жовтня 2025 року від представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 Гуменюка О.Л. надійшла заява, де просить розглядати справу без його участі за матеріалами, які містяться в судовій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

03 жовтня 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі відповідно до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Дубок С.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що передбачено положеннями частини 2 статті 372 та частини 2 статті 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення вказаного факту не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви убачається спір про право, який не може розглядатися у судовому порядку без відносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого суду, мотивуючи наступним.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до копії повідомлення № 388 від 26 січня 2023 року Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив, що старший солдат ОСОБА_2 , механік-водій 2 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону, 23 січня 2023 року під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу населеного пункту Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області зник безвісти (а.с. 29).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 24.04.2025 року № 40 ОСОБА_2 26 квітня 2024 року зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с. 79).

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 , як на підставу для її задоволення, посилалася на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу необхідно їй для реалізації потенційного права її на одноразову грошову допомогу належним сім`ям військовослужбовця, які вважаються безвісти зниклими.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною 1 статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц зазначено, що «для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.»

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року в справі № 523/14489/15-ц зазначила, «що позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, лише у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.»

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , поданою у порядку окремого провадження, із тих підстав, що із змісту заявлених вимог убачається спір про право, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

При розгляді заяви ОСОБА_1 суд повинен був з`ясувати наявність заінтересованих осіб, які мають правові підстави для отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісті, вирішити питання про залучення їх до участі у справі та з`ясувати їх думку з приводу поданої заяви.

Також суду необхідно з`ясувати чи настають юридичні наслідки для заявниці у разі встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки з ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції також не взяв до уваги, що ОСОБА_2 на час звернення представника ОСОБА_1 із вказаною заявою не є особою, визнаною загиблою чи померлою. Право на отримання одноразової грошової допомоги у заявниці відсутнє, що виключає у будь-якому разі наявність у даних правовідносинах спору про право.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд зробив передчасний та помилковий висновок про відмову у відкритті провадження у справі що, як наслідок, це призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого суду скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дубка Сергія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 12 вересня 2025 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено: 17 грудня 2025 року.