Справа № 450/4361/25 Провадження № 2/450/2415/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 53918 грн. 12 коп. завданої майнової шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.

Мотивував позовні вимоги тим, що 05.11.2024 року о 17 год. 07 хв. на 8 км + 400 м автодороги М-10-01 «Західний під`їзд м. Львова», в с. Скнилів, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Субару» номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам, здійснив проїзд регульованим перехрестям на заборонений червоний сигнал світлофорного об`єкта, внаслідок чого зіткнувся з транспортним засобом марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив вимоги пунктів 8.7.3 «Е», 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.04.2025 року у справі № 466/1881/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні згаданої вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Повідомив, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Субару» номерний знак НОМЕР_1 , який належить Пустомитівському ДЛГП «Галсільліс», забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № 218853054 від 10.01.2024 року у ПАТ НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності за вказаним договором становить 320000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, і 160000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну. 15.08.2025 року страховиком ПАТ НАСК «Оранта» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 44063 грн. 22 коп. Повідомив, що ОСОБА_1 не погодився із згаданою вище сумою страхового відшкодування, внаслідок чого звернувся до судового експерта Галамай Б.І., яким 27.08.2025 року складено висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 83, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових внаслідок ДТП 05.11.2024 року в цінах станом на момент дорожньо-транспортної пригоди без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 97981 грн. 34 коп. Таким чином, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 складає 53918 грн. 12 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, позивачу завдано моральну шкоду неправомірними діями водія ОСОБА_3 , які полягали у тривалому розгляді справи про адміністративне правопорушення, надання ним завідомо неправдивих показів щодо обставин ДТП, значному пошкодженні майна позивача, що спричинена завідомо протиправною і зухвалою поведінкою працівника Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс», яку оцінив у 20000 грн. З огляду на викладене вище, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з 1211 грн. 20 коп. судового збору, 10000 грн. витрат на проведення судової експертизи та 25000 грн. на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою від 26.09.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції та скерування процесуальних документів в системі «Електронний Суд».

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

12.12.2025 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву, у якій просив позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача судові витрати.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 05.11.2024 року о 17 год. 07 хв. на 8 км + 400 м автодороги М-10-01 «Західний під`їзд м. Львова», в с. Скнилів, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Субару» номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам, здійснив проїзд регульованим перехрестям на заборонений червоний сигнал світлофорного об`єкта, внаслідок чого зіткнувся з транспортним засобом марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив вимоги пунктів 8.7.3 «Е», 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.04.2025 року у справі № 466/1881/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні згаданої вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом ПАТ НАСК «Оранта» № 09-02-22-5918 від 15.05.2025 року повідомлено ОСОБА_1 про необхідність пред`явлення пошкодженого транспортного засобу на огляд та зазначення в заяві про виплату страхового відшкодування повних банківських реквізитів.

Із роздруківки з листування вбачається що ПАТ НАСК «Оранта» запропонувало ОСОБА_1 погодити суму страхового відшкодування в розмірі 40063 грн. 22 коп.

Як вбачається з роздруківки із застосунку мобільного банкінгу, 15.08.2025 року ПАТ НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 44063 грн. 22 коп.

11.08.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ фірма «Експертиза», внаслідок чого уклав договір № 11 про виконання судової експертизи.

Із висновку експерта № 83 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 27.08.2025 року судовим експертом Галамай Б.І., який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ст. 384 КК України, для подання до суду, вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП 05.11.2024 року після його огляду 11.08.2025 року, в цінах станом на день ДТП 05.11.2024 року, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ДТП), становить 230733 грн. 23 коп. Ринкова вартість транспортного засобу марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 станом на 05.11.2024 року до моменту пошкодження у ДТП, складає 209929 грн. 02 коп. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 на момент його пошкодження у ДТП 05.11.2024 року, становить 0,70. Вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику транспортного засобу марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових внаслідок ДТП 05.11.2024 року після його огляду 11.08.2025 року, в цінах станом на день ДТП 05.11.2024 року, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин) без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ДТП), складає 97981 грн. 34 коп. Вартість автомобіля марки «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП 05.11.2024 року у пошкодженому стані становить 111947 грн. 68 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Зі змісту ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхової (регламентної) виплати потерпіла особа чи інша особа, яка має право на її отримання (далі - заявник), подає страховику, а у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - до МТСБУ, заяву про страхову виплату, заяву про регламентну виплату.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 грудня 2021 року по справі № 147/66/17 зазначив, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV). Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Постановою Правління Національного банку України № 109 від 30.05.2022 року затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого.

Вказана постанова в частині визначення розмірів страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була чинною станом на момент ДТП 05.11.2024 року.

Відтак, враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шкода» номерний знак НОМЕР_2 становить 97981 грн. 34 коп. та не перевищує ліміт страхової відповідальності ПАТ НАСК «Оранта» у розмірі 160000 грн., як страхувальника автомобіля марки марки «Субару» номерний знак НОМЕР_1 , Пустомитівське ДЛГП «Галсільліс» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки переклало тягар відшкодування шкоди на страховика та розраховує на відшкодування спричиненої шкоди страхувальником, у якого застрахована його відповідальність.

Окрім наведеного, стороною позивача не надано доказів на підтвердження наявності у Пустомитівського ДЛГП «Галсільліс» обов`язку із відшкодування завданої водієм ОСОБА_3 майнової шкоди.

З цього приводу слід вказати, що згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Водночас, доказів на підтвердження перебування винуватця ДТП ОСОБА_3 у трудових відносинах із Пустомитівським ДЛГП «Галсільліс» суду не надано, як і не подано підтвердження виконання водієм ОСОБА_3 своїх трудових (службових) обов`язків під час дорожньо-транспортної пригоди 05.11.2024 року о 17 год. 07 хв.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 53918 грн. 12 коп. завданої майнової шкоди.

З ідентичних підстав не підлягатиме задоволенню позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 30000 грн. моральної шкоди, оскільки Пустомитівським ДЛГП «Галсільліс» не завдано ОСОБА_1 моральної шкоди в розумінні ст. 23 ЦК України, а як наслідок обов`язку із її відшкодування у відповідача не виникло.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що аргументи, якими сторона позивача мотивувала позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 82, 84, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 23, 1172, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 14, 18, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Пустомитівського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.