Справа № 201/3189/24
Провадження № 2/201/325/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд м. Дніпра в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Дейнега А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Соборного районного суду м. Дніпра у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилався на те, що 07.09.2023 у м. Дніпрі на пр. Дмитра Яворницького, 47 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого пошкоджено автомобіль Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що підтверджується Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП. Цивільна відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» за договором № ЕР/215333156.

Згідно висновку експерта автотоварознавця № 4009/23 від 23.09.2023 року вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , складає 84234,42 грн. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» здійснило виплату відшкодування в розмірі 32270,15 грн. Враховуючи виплачену частину страхового відшкодування, недоплачене відповідачем відшкодування складає 46229,85 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки згідно з висновками звіту № 42-D/13/93 вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає 33770.15 грн., сума виплати позивачу склала 32270,15 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 1500,00 грн., яка й була йому сплачена.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій заперечував доводи викладені у відзиві, підтримав позов з підстав у ньому викладених.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представником позивача надана заява про можливість розгляду сказаної справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток на адресу відповідача.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 11 грудня 2025 року здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 07.09.2023 у м. Дніпрі на пр. Дмитра Яворницького, 47 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого пошкоджено автомобіль Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що підтверджується Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП.

Цивільна відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_2 застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» за договором № ЕР/215333156.

Як вбачається із наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , є позивач.

Установлено також, що згідно висновку № 4009/23 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного експертом-автотоварознавцем Дроздовим Ю.В. від 23.09.2023 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 84234,42 грн.

Разом з цим, суд критично оцінює звіт № 42-D/13/93 суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 від 02.10.2023 наданий відповідачем, оскільки відповідно до підпунктів д) та е) пункту 1.4. розділу І Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі Методика) Методика застосовується з метою: визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Всупереч зазначеним вимогам Методики наданий Відповідачем звіт автотоварознавчого дослідження складено оцінювачем ОСОБА_3 , в той час як огляд транспортного засобу ним особисто не проводився.

Враховуючи викладене, звіт автотоварознавчого дослідження, складений без особистого огляду транспортного засобу експертом (оцінювачем), не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у пунктах 44-45 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № № 752/16797/14-ц.

У порушення вимог Методики, у ремонтній калькуляції № 97407/23 Н від 02.10.2023, що є додатком до звіту автотоварознавчого дослідження, у розділі «запасні частини» оцінювач вводив вручну дані щодо вартості складових частин, позначених символом (*), а не брав такі дані з належних джерел, у зв`язку з чим було занижена вартість відновлювального ремонту, а отже, і вартість матеріального збитку.

Також у звіті автотоварознавчого дослідження не враховано вартість усіх робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту, які зазначені у ремонтній калькуляції, що є додатком № 2 до висновку експерта автотоварознавця ОСОБА_4 , запропоновано проведення відновлювального ремонту деталей, які можуть бути лише замінені на нові.

Позивач звертався до страхової компаній з метою отримати страхове відшкодування та ПАТ ''НАСК ОРАНТА'' сплатило позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 32270,15 грн.

Судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами проведення якої складено висновок експерта № 1117-25 від 14.05.2025, відповідно до якого за вихідними даними "Висновку експерта" № 4009/23 від 23.09.2023, складеного ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 07.09.2023 за цінами, що діяли на дату ДТП складала 77796,22 грн.

За вихідними даними "Звіту № 42-D/13/93 від 02.10.2023 складеного оцінювачем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Hyundai Elantra, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 07.09.2023 за цінами, що діяли на дату ДТП, складала 47783,31 грн.

Висновок судового експерта № 1117-25 від 14.05.2025 за вихідними даними Звіту № 42-D/13/93 від 02.10.2023 оцінювача ОСОБА_3 , суд не бере до уваги, оскільки оцінювач ОСОБА_3 всупереч вимогам Методики, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, оцінювач вводив вручну дані щодо вартості складових частин, позначених символом (*), а не брав такі дані з належних джерел, у зв`язку з чим було занижена вартість відновлювального ремонту, також у звіті не враховано вартість усіх робіт. За цих обставин у суду відсутні підстави вважати, що вказаний звіт був складений з урахування усіх необхідних обставин події, та додержанням прав обох сторін.

Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), сформовано правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складено без особисто огляду автомобіля.

Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2/2092, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу.

Як зазначено в постанові «Оскільки звіт № 4088/07/14-2 складений без огляду автомобіля «Opel Astra» та без урахування вартості залишків останнього, суди першої й апеляційної інстанцій обґрунтовано не взяли цей звіт до уваги».

Аналогічна позиція викладена також, у постановах Верховного суду від 20.03.2019 по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц, щодо неможливості брати до уваги Звіт оцінювача, який особисто не оглядав транспортний засіб, а також постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18, де не взято до уваги в якості належного доказу звіт оцінювача, з тієї підстави, що оцінювач не провів особистого огляду об`єкта оцінки, що могло вплинути на результати такої оцінки.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18 покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

В Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону).

Тобто, положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страховиком, у якого застрахована її відповідальність, оскільки вона переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди суд дійшов висновку про стягнення з відповідача, як страховика, різниці матеріальної шкоди у розмірі 44 026,07 грн. в межах лімітів страхування.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1088,48 грн. та витрати на судову експертизу в розмірі 16963,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 530, 612, 625, 1166, 1167, 1187, 1188 1194 ЦК України, Постановою ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст.ст. 89, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 44 026 (сорок чотири тисячі двадцять шість) грн. 07 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 48 коп. та витрати на оплату судової експертизи в розмірі 16963 (шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 20 коп., а разом 18051 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят одна) грн. 68 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова