_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/552/25
РІШЕННЯ
16.12.2025 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження діда ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тузли Татарбунарського району Одеської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 86 років, в селі Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області. При цьому заявник посилається на те, що він має намір отримати громадянство Румунії, тому встановлення даного факту, а саме місця народження його дідуся ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки, пов`язані з оформленням громадянства, возз`єднанням сім`ї і приведенням у відповідність інших документів цивільного стану. Однак, заявник позбавлений такої можливості, так як не може отримати витяг про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану згідно законодавства України, через те, що перевіркою проведеною Київським ВДРАЦС у місті Одесі по архіву з 1963 року по теперішній час актового запису про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 не виявлено.
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Холод О.М. надав до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, заяву просив задовольнити в повному обсязі.
Зацікавлена особа: представник Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки у Державному архіві Одеської області наявний актовий запис про народження ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.
Як вбачається з архівної довідки №2750/06-21 від 08 квітня 2025 року виданої державним архівом Одеської області у метричній книзі про народження Михайлівської церкви с.Тузли повіту Четатя-Албе за 1924 рік є запис №35 чоловічої графи (прізвище, імена, по батькові наведені румунською мовою документа). Син « ОСОБА_3 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , охрещений 03 червня 1924 року. Батьки: « ОСОБА_4 » та законна дружина « ОСОБА_5 », обоє православні. Підстава: фонд 917, опис 3, справа 44, аркуші 142 зворот - 143.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 повторно виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Татарбунарської районної Ради депутатів трудящих Одеської області 23 березня 1979 року, актовий запис №35 складений 03 червня 1924 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Тузли, Татарбунарський район, Одеська область, УРСР, батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .
01 вересня 1947 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , було укладено шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 . На підставі висновку Білгород-Дністровського МРВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області від 18 травня 2019 року змінено: по батькові молодого на « ОСОБА_10 »; прізвище молодої на « ОСОБА_11 »; по батькові молодої на « ОСОБА_12 » та рік народження молодої на 1919 рік, що підтверджується архівною довідкою №2748/06-21 від 08 квітня 2025 року виданої державним архівом Одеської області.
У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_13 народилася донька ОСОБА_14 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 повторно видане Київським ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19 квітня 2023 року, актовий запис №8 складений 18 лютого 1953 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
У вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 від батьків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 народився син ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 повторно видане 03 червня 2017 року Київським районним у місті Одесі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №296 складений 05 лютого 1977 року Київським районним у місті Одесі ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, який є заявником у даній справі.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 86 років, про що 16 липня 2010 року Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області складено актовий запис №67, та підтверджується повторно виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13 лютого 2019 року. У вказаному свідоцтві про смерть зазначено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Тузли Татарбунарського району Одеської області, Україна.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження має важливе значення, оскільки сприяє реалізації конституційних прав громадян, як права на соціальний захист у разі втрати працездатності, годувальника, у старості, на захист власності, інтересів, які випливають із правового становища суб`єктів цивільних. сімейних, трудових та інших правовідносин.
Заінтересовані особи звертаються до суду за встановленням юридичних фактів, коли відсутні необхідні правовстановлюючі документи і судове рішення є єдиним засобом захисту їхніх інтересів для подальшої реалізації суб`єктивних прав.
Від наявності чи відсутності юридичних фактів залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Під фактами, що мають юридичне значення, розуміють дії і події, що відповідно до закону тягнуть за собою настання певних правових наслідків. Перелік таких фактів передбачено у ст. 315 ЦПК України.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:
1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;
2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;
3) докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Ухваленню обґрунтованого рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, передує вирішення низки питань, зокрема щодо: 1) уточнення факту, який просить встановити заявник, і мети такого встановлення; 2) визначення закону та норми права, якими слід керуватися суду при вирішенні цієї категорії справ; 3) встановлення причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 4) визначення предмета доказування, з`ясування кола доказів, потрібних для підтвердження факту, і забезпечення своєчасного їх подання на судовий розгляд; 5) встановлення всіх заінтересованих осіб і залучення їх до участі а справі (залежно від мети встановлення фактів, що мають юридичне значення).
Рішення суду у справах про встановлення факту, що мас юридичне значення, має відповідати загальним вимогам, що ставляться у ЦПК України. Крім того, законодавець висуває додаткові вимоги до такого рішення, а саме, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 319 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 13 лютого 2019 року, повторно видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тузли Татарбунарського (наразі - Білгород-Дністровського) району Одеської області, Україна.

Судом також встановлено, що листом органу державної реєстрації актів цивільного стану №2565/24.24-107 від 01 серпня 2025 року повідомлено заявника про неможливість поновити актовий запис про народження ОСОБА_2 та відсутність актового запису в Державному реєстрі актів цивільного стану.

У пункті 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявник подає до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання копію рішення суду разом із заявою про поновлення актового запису цивільного стану. Актовий запис про народження, смерть, складений на підставі рішення суду про встановлення факту народження, смерті, включається до книги поновлених актових записів цивільного стану, якщо з дня народження або дня настання смерті минуло більше одного року.

При таких обставинах та з огляду на те, що вимога заявника про зобов`язання відповідного державного органу вчинити певні дії не узгоджується з тими повноваженнями суду, якими він наділений при розгляді справи цивільного судочинства в порядку окремого провадження, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, в частині встановлення факту народження та поновлення актового запису про народження ОСОБА_2 .

Керуючись ст.10, 13, 18, 81, 211, 247, 258, 259, 267, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тузли Татарбунарського району Одеської області, Україна та поновити актовий запис про народження ОСОБА_2 , зазначивши в актовому записі: у відомостях про дитину: в графі «Прізвище» - ОСОБА_9 , в графі «Ім`я» - ОСОБА_18 , в графі «По-батькові» - ОСОБА_10 , в графі «стать» - чоловіча, в графі «дата народження» - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі «місце народження» - с. Тузли Татарбунарський район Одеська область, Україна, у відомостях про батька: в графі «Прізвище» - ОСОБА_9 , в графі «ім`я» - ОСОБА_10 , в графі «По - батькові» - ОСОБА_19 , у відомостях про матір: в графі «Прізвище» - ОСОБА_9 , в графі «Ім`я» - ОСОБА_20 , в графі «По-батькові» - ОСОБА_21 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Огренич