УХВАЛА

09 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 184/347/24

провадження № 61-14638ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Беспаловим Олексієм Сергійовичем на заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал Сервіс 94» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У березні 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом, який обґрунтовували тим, що вони є власниками трикімнатної квартири

АДРЕСА_1 . Цей будинок обслуговується Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал Сервіс 94» (далі - ТОВ «Універсал Сервіс 94»). Над квартирою позивачів на другому поверсі розташована квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 .

Після повідомлення сусідкою 22 серпня 2023 року про залиття квартири, позивачі виявили, що у квартирі по стелям кухні, обох коридорів, туалету, ванної кімнати, обох спалень, підлогах текла брудна вода з квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 . Того ж дня працівниками аварійної бригади складено відповідний Акт огляду квартири позивачів, в якому було зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 затоплені коридор, кухня, ванна кімната, туалет, дві спальні (тече вода зі стелі). У цей день виявити причину затоплення не було можливості, так як в квартирі АДРЕСА_2 була відсутня власниця та інші особи.

23 серпня 2023 року працівниками аварійної бригади складено Акт, у якому зазначено, що причиною затоплення квартири

АДРЕСА_1 стало те, що в квартирі відповідачки АДРЕСА_2 лопнув стояк холодної води

Експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ ІН» встановлено, що вартість заподіяних їм в результаті затопленням квартири матеріальних збитків складає 275 074,00 грн.

Тож позивачі просили стягнути з відповідачки на їх користь матеріальні збитки, заподіяні в результаті залиття квартири в розмірі 275 074,00 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

2. Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено: стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на відшкодування збитків, заподіяних в результаті залиття квартири, 275 074,00 грн, на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн, а також вирішено питання розподілу судових витрат.

3. Ухвалою Покровського міського суду Дніпропетровської області

від 19 травня 2025 року у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

4. Не погодившись із заочним рішення, ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

5. Постановою від 21 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд задовольнив частково апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Беспалова О. С. Скасував заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року в частині відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнив частково та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди по 20 000,00 грн кожному та судові витрати у розмірі 8 118,88 грн кожному.

У іншій частині рішення залишив без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

6. 21 листопада 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Беспалова О. С. через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року. Просила скасувати судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Пославшись на пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,

зазначає, що є особою пенсійного віку, яка проживає протягом останніх п`яти років у Греції. Вона мала намір здавати свою квартиру в оренду, інші джерела для отримання доходу у відповідачки відсутні. Також зазначив, що судами не залучено обслуговуючу компанію як співвідповідача, оскільки стояк, який лопнув, є спільною власністю всіх співвласників будинку.

8. Також адвокат Беспалов О. С. наголошував на тому, що ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи.

Позиція Верховного Суду

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

10. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

12. Ціна позову у цій справі в загальному розмірі становить 375 074,00 грн, яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

13. Отже ця справа, виходячи з ціни позову, за загальним правилом належить до категорії справ, рішення у яких відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

14. Касаційна скарга містить посилання на підстави, передбачені підпунктами «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення з такою ціною позову можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, а саме: справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Відповідно, Суд повинен оцінити такі доводи заявниці щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

15. Щодо доводів про те, що справа має для заявниці виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування.

16. Касаційна скарга не містить переконливих доводів про те, що справа має виняткове значення для заявниці. Посилання у скарзі на те, що заявниця є особою пенсійного віку, яка проживає протягом останніх п`яти років у Греції та має намір здавати свою квартиру в оренду, інших джерел для отримання доходу вона не має, не можуть бути оцінені судом як виняткові обставини, оскільки у цій справі заявниця є відповідачкою, до якої заявлено вимогу про відшкодування шкоди, і наведені обставини, за умови їх доведеності, могли бути враховані при визначені розміру відшкодування шкоди.

17. Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

18. Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, оскільки справа в апеляційному порядку розглянута апеляційним судом саме за апеляційною скаргою відповідачки.

19. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що в цій справі відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

20. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

21. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

22. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

23. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

24. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

25. З урахуванням наведеного, оскільки заявниця подала касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, а підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Судом не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

26. Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Беспалова Олексія Сергійовича на заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області

від 17 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал Сервіс 94» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних внаслідок затоплення квартири - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара