Справа №333/9585/25
Провадження №2/487/4310/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи служби у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

06.10.2025 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , третьої особи служби у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Ухвалою від 09.10.2025 справу направлено за територіальної підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області, відповідно до вимог ст.. 27 ЦПК України з посиланням на те, що ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.11.2025 справу направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва з посиланням на те, що ОСОБА_1 разом із дітьми прибула на територію Заводського районного м. Миколаєва та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Згідно із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

За загальним правилом про підсудність відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-06/02/26247 від 07.10.2025, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з відповіддю №2123-41 від 12.12.2025 від 12.12.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та до теперішнього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 п. 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з п. 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до п. 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до п. 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Разом із цим, згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Зазначені норми вказують на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період. Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують місце проживання особи.

Таким чином, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача при визначені підсудності розгляду справ.

З урахуванням викладеного, актуальним зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Заводського району м. Миколаєва.

Згідно із ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що матеріали за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи служби у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, підлягають передачі на розгляд за підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31-32, 187, 261, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третьої особи служби у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, передати на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: С.М. Афоніна