2/303/1925/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

представників позивача Калинич І.І., ОСОБА_1

представників відповідача Голубокий Т.С., Голперт В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача ПП «Голд Лайн Трейд» - Голубокий Тараса Сергійовича про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПП «Голд Лайн Трейд» про усунення перешкод у користуванні майном.

До початку підготовчого судового засідання представник відповідача ПП «Голд Лайн Трейд» - Голубокий Т.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що згідно з ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена ст.20 ГПК України. Так, п.1 ч.1 ст.20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають під час укладання, зміни, розірвання й виконання правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Даний спір є підвідомчим господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі правової норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми права, що безпосередньо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 916/2791/16.

Вирішення питання про юрисдикційність спору за участю фізичної особи-підприємця залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа, як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими. Встановивши, що сторонами у справі є фізичні особи - підприємці та юридична особа, спірні правовідносинами між даними сторонами виникли щодо передачі у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності шляхом викупу, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Також, як встановлено судами апеляційної та касаційної інстанції у справі №303/1255/24 «Згідно до пункту 1.3. договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, шляхом викупу від 14 травня 2021 року вказана земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови та передається у власність для здійснення підприємницької діяльності з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно відповіді №1463105 від 10 червня 2025 року ОСОБА_2 з 12 листопада 2020 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як фізична особа - підприємець, види економічної діяльності: виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства, виробництво іншої продукції, н.в.і.у., неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, купівля та продаж власного нерухомого майна, консультування з питань комерційної діяльності й керування (основний), надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.»

Спірні правовідносини, які розглядаються у справі №303/12286/23, за позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні, повинні вирішуватися за правилами господарського судочинства, а не цивільного судочинства у зв`язку з тим, що сторонами у справі є фізична особа підприємець та юридична особа, а спір стосується захисту права в межах господарської діяльності позивача.

Представники відповідача Голубокий Т.С., ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Представники позивача Калинич І.І., Сидорчук О.Є. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання.

Вивчиши клопотання та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, згідно з ч.1 ст.19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; спори у справах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсним актів, що порушують такі права, крім спорів, стосовно яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів що вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд зазначає, що правову позицію щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах вже висловила Велика Палата Верховного Суду.

Зокрема, у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження №14-42цс19), від 09 жовтня 2019 року у справі № 209/1721/14-ц (провадження №14-418цс19) за позовом міської ради до фізичної особи про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, Велика Палата Верховного Суду скасувала судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, закрила провадження у справах на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справи не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

У свою чергу, Закарпатський апеляційний суд у своїй постанові від 10.06.2025 року у справі №303/1255/24 встановив, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані і є фізичними особами - підприємцями.

Також Закарпатський апеляційний суд у постанові від 10.06.2025 року у справі №303/1255/24 встановив, що ОСОБА_4 згідно з даними інформаційної довідки №353091965 від 04.11.2023 року, є власником нежитлових приміщень №1,5,6,7 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ковач Н.О., реєстровий №1583. Нежитлові приміщення складають 170,7 кв.м., розташовані на першому поверсі двоповерхової будівлі літ.А, а саме приміщення першого поверху позначені на плані цифрами 1-4 площею 12,90 кв.м., антресоль 1-3 площею 31,50 кв.м., 1-20а - 12,90 кв.м. та підвальні приміщення загальною площею 113,40 кв.м., позначені цифрами V-11,90 кв.м., VI-28,90 кв.м., VII-72,60 кв.м..

Інша частина приміщення АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна шляхом аукціону від 22.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Чорі О.Ю., реєстровий №83, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 363980868 від 31.01.2024 року).

Приміщення №2 за вищевказаною адресою на праві власності належить приватному підприємству «Голд Лайн Трейд».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2025 року було замінено неналежного відповідача у справі №303/12286/23 2/303/1925/23 з ПП «Голд Лайн Трейд» на ОСОБА_3 ..

Також матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу серія АЄ №238351 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є директором ПП «Голд Лайн Трейд». Види діяльності: роздрібна торгівля, яка здійснюється фірмами посилкової торгівлі; діяльність у сфері радіомовлення та телебачення; надання інших комерційних послуг; роздрібна торгівля побутовими електротоварами, радіо- та телеапаратурою; ремонт і технічне обслуговування офісної техніки; роздрібна торгівля поза магазинами, Н. В. І. Г.; рекламна діяльність; роздрібна торгівля фотографічним, оптичним та точним устаткуванням; надання інших індивідуальних послуг; роздрібна торгівля офісним та комп`ютерним устаткуванням; діяльність зв`язку; роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, Н. В. І. Г.

Матеріалами справи також встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем. Види діяльності: надання послуг таксі; надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; діяльність у сфері радіомовлення; обробка даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; допоміжне обслуговування наземного транспорту; вантажний автомобільний транспорт.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами у справі є фізичні особи - підприємці, спірні правовідносини між даними сторонами виникли щодо права власності на майно тобто земельну ділянку несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності шляхом викупу, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Таким чином, за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, заявлені вимоги повинні вирішуватись за правилами господарського судочинства, а не цивільного.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції з розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається в залежності від суб`єктного складу учасників. Ті земельні відносини та пов`язані з ними майнові відносини, сторонами яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 209, 212, 214, 215, 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали суду складено 12.12.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір