УХВАЛА

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 465/3945/23

провадження № 61-14331ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович, на рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 жовтня

2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня

2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович, про визнання недійсними електронних торгів, скасування виданого приватним нотаріусом свідоцтва про належність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2025 року адвокат Кузьмінов Д. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від

11 липня 2025 року в указаній справі, у якій просив поновити заявнику строк на касаційне оскарження судових рішень.

Верховний Суд своєю ухвалою від 27 листопада 2025 року визнав наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Кузьміновим Д. В. підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 жовтня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року неповажними, залишив касаційну скаргу без руху та надав заявникові строк для усунення недоліків, запропонувавши заявнику направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази. Роз`яснив наслідки невиконання вказаної ухвали. При цьому, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску заявником строку, Верховний Суд зазначив, що суду не надано доказів отримання/неотримання ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року, а згідно з карткою руху документу оскаржувана постанова Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року доставлена до електронного кабінету представника позивача - адвоката Талалаєвої О. Ю. 11 липня 2025 року, що відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України є підтвердженням вручення її особі, яку вона представляла.

Виконуючи вимоги вказаної ухвали, представник заявника подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивоване тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі була розглянута апеляційним судом за відсутності явки як самого позивача, так і будь-кого з його представників. Повний текст оскаржуваної постанови було надіслано судом апеляційної інстанції лише адвокату Талалаєвій О. Ю., яка представляла інтереси позивача в судах першої та апеляційної інстанції по 30 грудня 2024 року включно, коли вона подала апеляційну скаргу на додаткове рішення у цій справі. Однак

30 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Талалаєвою О. Ю. в особі керівника адвокатського об`єднання «Юхименко і партнери» підписано угоду про розірвання договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2021 року за домовленістю сторін. На підтвердження викладених у заяві обставин заявник додав до неї копію договору від 30 грудня 2024 року про розірвання договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2021 року.

Вивчивши надані на усунення недоліків матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, то в цьому випадку для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зроблено висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

У поданій заяві представник позивача посилається, зокрема, на те, що ОСОБА_1 повний текст судового рішення не отримував, так як на теперішній час проживає на території США.

При цьому в ухвалі від 27 листопада 2025 року Верховний Суд вже зазначав, що представник заявника не надав суду доказів отримання/неотримання ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року.

Наведені представником заявника у заяві про усунення недоліків доводи є недостатніми для вирішення питання поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки не підтверджують недотримання Львівським апеляційним судом вимог, встановлених у статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення та отримання/неотримання особисто ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Львівського апеляційного суду від 11 липня 2025 року.

Дослідження документів у справі № 465/3945/23, які наявні в системі «Електронний суд», не дають достатньої можливості суду самостійно встановити обставини, на які посилається представник заявника, як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд повторно зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Таким чином, у наданий судом строк заявник недоліки, про які вказано в ухвалі Верховного Суду від 27 листопада 2025 року, усунув не у повному обсязі, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович, на рішення Франківського районного суду міста Львова від 21 жовтня

2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня

2025 рокувважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко