Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 Справа №607/20385/25 Провадження №2-о/607/529/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що заявниця після смерті свого чоловіка звернулася до Головного управління ПФУ для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, про що їй було відмовлено у зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища її чоловіка « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ». Вважає, що дані розбіжності є технічною помилкою, виникли у зв`язку з написання цього прізвище російською та українською мовами.

Такі розбіжності в документах щодо написання прізвища не є спором про право та усуваються при розгляді справи в порядку окремого провадження, про що ОСОБА_1 і було подано заяву до суду.

Ухвалою судді від 06 жовтня 2025 року відкрито окреме провадження у справі №607/20385/25.

23 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Николишин І. І. подала відзив на подану заяву, у якому просила залишити заяву про встановлення факту без розгляду. В обґрунтування відзиву представник заінтересованої особи вказує на те, що перебування заявниці на утриманні у чоловіка було основним і постійним засобом до існування, як і на те, що розмір пенсії ОСОБА_1 є меншим за розмір пенсії чоловіка, не може бути підтвердженням факту перебування заявниці на утриманні чоловіка. Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а, саме, права на пенсію. Відтак, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна бути залишена без розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, проте у своєму відзиві просив проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву просить задовольнити.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідив матеріали справи, які надано в обґрунтування поданої заяви, та встановив наступне.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 22 лютого 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області України, у сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області України, зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 22, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим повторно 23 лютого 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1997 року Міського бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї - ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 .

Як вбачається з копії паспорта Громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 24 березня 2000 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області перебував у зареєстрованому 06 серпня 1966 року шлюбі з ОСОБА_10 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 29 травня 2025 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За змістом довідки ПП «Східний масив» № б/н від 04 червня 2025 року, виданої ОСОБА_1 про те, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за даною адресою з 05 березня 1981 року до дня смерті. Помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_5 , видане 29 травня 2025 року.

Розбіжності, допущені у написанні прізвища померлого чоловіка заявниці, вбачаються і при заповненні його трудової книжки НОМЕР_6 від 02 листопада 1995 року, посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_7 від 09 жовтня 1996 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який зокрема вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

У відповідності до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами і доповненнями «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки метою встановлення факту родинних відносин, є необхідність заявниці реалізувати право на пенсію по втраті годувальника, а отже такий факт породжує юридичні наслідки.

Отож, як слідує з обставин справи, встановлення факту родинних відносин між заявницею та її чоловіком має юридичне значення, адже необхідне ОСОБА_1 для реалізації свого права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Неправильне зазначення прізвища чоловіка заявниці у свідоцтві про шлюб, слугує перешкодою в реалізації ОСОБА_1 цього права, яке не може бути обмежене через технічну помилку чи неправильний переклад.

Щодо відзиву у справі поданого представником ГУПФ України в Тернопільській області, то суд зазначає наступне.

В ході розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин не було встановлено спору про право, оскільки судом не вирішувалося питання призначення чи відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Запис прізвища чоловіка в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_4 » не відповідає паспортним даним та свідоцтву про смерть ОСОБА_3 , що не є спором про право, а помилкою, яка допущена при складенні цього документа.

З врахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що заявниця не в змозі встановити факт родинних відносин між нею та її чоловіком, що впливає на оформлення пенсії по втраті годувальника, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 293, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001.

Заінтересована особа 2: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.