Справа № 594/1244/25
Провадження №2-о/594/82/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

присяжних Решетняк С.І.

Фещук Н.А

за участі: секретаря Козій Я.Ю.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника МО України Тіщенка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Борщівське відділення державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою в якій просить оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі бойових дій поблизу села Новобахмутівка Покровського району Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, щовона з 18 червня 2019 року є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дітей від шлюбу у них не має. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ, з 10 березня 2022 року був зарахований у військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема механізована бригада) на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону та приймав безпосередню участь в бойових діях проти агресора. 01 квітня 2022 року ОСОБА_3 вів бій з противником в районі населеного пункту Новобахмутівка Покровського району Донецької області, в ході якого зник безвісти. Дана обставина підтверджується сповіщенням сім`ї від 30 квітня 2022 року №2/2934 та матеріалами службового розслідування з військової частини НОМЕР_1 . 27.04.2022 ВП №1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільський області були внесені відомості до ЄРДР за фактом зникнення ОСОБА_3 , правова кваліфікація ч.1 ст.115 КК України, номер кримінального провадження 0000051, розпочато досудове розслідування. На сьогоднішній день місцезнаходження ОСОБА_3 так і не встановлено, хоча минуло вже три з половиною роки з дня його зникнення. Вона має на меті оформити свої спадкові справи, врегулювати свій цивільний

стан та отримати одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови КМ України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" як дружина ОСОБА_3 , що є можливим лише за умови оголошення ОСОБА_3 померлим за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. 15 червня 2023 року ОСОБА_3 було присвоєно статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин та внесено відповідні відомості в Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. З моменту зникнення безвісти ОСОБА_3 та по теперішній момент Новобахмутівка Покровського району Донецької області є окупованою територією, що унеможливлює пошуки тіла та офіційне встановлення факту його загибелі, або ж спростування такого. Враховуючи вищенаведене, можна зробити обґрунтований висновок про те, що ОСОБА_3 пропав безвісти за обставин, які об`єктивно загрожували йому смертю через мінометно-артилерійський обстріл та, відповідно, можна об`єктивно припускати його загибель внаслідок воєнних дій.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, у складі одного судді та двох присяжних за правилами окремого провадження.

25 жовтня 2025 року представником заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенком А.В. подано до суду письмові пояснення у справі, в яких зазначив, що проаналізувавши дані відповіді НІБ, вбачається, що інформація про те, що військовослужбовець ОСОБА_3 не перебуває в полоні, відсутня. Зазначено лише, що НІБ не володіє інформацією про запитувану особу, та далі триває збір даних. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Відсутність безумовних доказів, що надаються заявницею, унеможливлює оголошення особи померлою. За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини (ч. 2 ст. 47 ЦК України). Варто зазначити, що у випадку оголошення за рішенням суду особи померлим (загиблим), його члени сім`ї набудуть права на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У даній справі оголошення померлим зумовить виникнення у обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення необхідних для прийняття рішення документів, а після прийняття такого обов`язку щодо безпосередньої виплати заявнику сум грошової допомоги. Просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою відмовити.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Мєлєкєсцев О.І., будучи присутніми у судовому засіданні, заяву підтримали та просять таку задовольнити, з підстав, наведених у ній.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. у судовому засіданні відносно задоволення заяви ОСОБА_1 заперечив з підстав, викладених ним у письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи Військової частини № НОМЕР_1 в зал судового засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи Борщівське ДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління МЮ, в зал судового засідання не прибув, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності.

Заслухавши заявника його представника, представника заінтересованої особи, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Заявниця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 червня 2019 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 22, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 18 червня 2019 року, видане Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №3 від 09.03.2022 року, старшого солдата запасу ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону та вважати таким, що з 10.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №23 від 29.03.2022 року, старший солдат ОСОБА_3 вважається таким, що з 29.03.2022 бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Донецької області.

Як вбачається з довідки №555 від 03.05.2023 виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 дійсно в період з 29.03.2022 по 01.04.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави з зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Авдіївка Донецької області.

30 квітня 2022 року за № 2/2934 ОСОБА_1 отримала сповіщення, що її чоловік ОСОБА_3 під час виконання службового обов`язку зник безвісти.

Як слідує з витягу з Акту службового розслідування, встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 з 01.04.2022 не виходить на зв`язок, актуальної інформації про його місцезнаходження немає. Попередня інформація ОСОБА_3 01.04.2022 вів бій з противником біля населеного пункту Новобахмутівка Покровського району Донецької області. Особовий склад 3 механізованого рот 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 01.04.2022 потрапив під ворожий мінометний артилерійський обстріл. Підтвердити або скасувати факт загибелі, або потрапляння в полон ОСОБА_3 неможливо.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності), вирішено службове розслідування вважати завершеним. Вважати, що ОСОБА_3 визнано зниклим безвісти 01.04.2022 з 18 год. до 19 год. в с.Новобахмутівка Покровського району Донецької області під час виконання бойового завдання.

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №71 від 22.06.2023, ОСОБА_3 набув статусу особи зниклої безвісти за особливих обставин 15.06.2023, в рамках кримінального провадження №0000051 від 27.04.2022 проводиться розшук.

Повідомленням секретаря Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 04.03.2023, заявницю ОСОБА_1 сповіщено, що ОСОБА_3 включено в реєстр Національного інформаційного бюро держателем якого є державне підприємство «Український національний центр розбудови миру». Однак, перебування зазначеного військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародними Комітетом Червоного Хреста.

Крім того, Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру» 07.09.2022 та 20.03.2023 на ім`я ОСОБА_5 надіслано повідомлення, в яких проінформовано, що інформацією про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НІБ не володіє. Триває збір даних.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Тому оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22 зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Суд зазначає, що відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 визнано таким, що втратив чинність Наказ № 309 та затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до вказаного переліку Донецька область Покровський район, код UA0054690 с. Новобахмутівка Очеретинської селищної територіальної громади датою завершення бойових дій є 04.04.2023; код НОМЕР_6 с. Новобахмутівка Очеретинської селищної територіальної громади датою завершення бойових дій є 01.05.2024.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , загинув під час виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.

З приводу дати смерті, враховуючи положення ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якими фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті, суд дійшов висновку, що датою смерті ОСОБА_3 слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд враховує, що з моменту зникнення особи та до моменту розгляду справи судом минуло понад 6 місяців. Протягом тривалого часу відсутні будь-які відомості про особу, її можливе перебування у полоні або будь-яких відомостей, що особа є живою.

Суд, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заявника та оголошення ОСОБА_3 померлим, місцем смерті вважати с. Новобахмутівка Покровського району Донецької області, датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 258,268, 273, 293, 294, 305,308, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту села Новобахмутівка Покровського району Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації.

У порядку ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою, надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса, за місцем відкриття спадщини, для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий

Присяжні