РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересованої особи: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, просить суд встановити факт, проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановити факт, перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву мотивує тим, що у 2012 році вона познайомилася з ОСОБА_2 у санаторії в м. Трускавець. Після знайомства у них зав?язалися романтичні відносини. В результаті довготривалих романтичних стосунків - ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася спільна донька ОСОБА_3 . Після народження доньки вона проживала з нею у себе вдома в м. Кривий Ріг. Її цивільний чоловік - ОСОБА_2 служив у м. Васильків. Незважаючи на неможливість спільного проживання у зв?язку з постійною зміною місця служби ОСОБА_2 вони підтримували стосунки, він постійно приїжджав до них у вільний від служби час, повністю фінансово забезпечував її з дочкою. У 30.10.2014 року ОСОБА_2 перевели служити до Львова і вона з дочкою відразу ж переїхала жити до нього в його квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . До початку її знайомства з ОСОБА_2 , працювала оглядачем вагонів 5-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Кривий Ріг на Придніпровській залізниці. В березні 2013року пішла в декретну відпустку по догляду за дитиною. У зв?язку з бажанням не втратити роботу, 24 травня 2016року вийшла з декретної відпустки на роботу. Однак, її цивільний чоловік був проти роботи на Придніпровській залізниці через неможливість нормально спільно жити та виховувати дитину, тому за його проханням 01.07.2016 року звільнилася з роботи. З 01 листопада 2014 року по 01.08.2023 року (день трагічної загибелі ОСОБА_2 ) вони з ним постійно проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 вона весь свій час займалася домашнім господарством (закупівлею продуктів, прибиранням, дранням, готуванням їжі, тощо) та вихованням дочки. За час спільного її проживання з ОСОБА_2 не працювала і не отримувала жодного доходу. Її цивільний чоловік був військовослужбовцем та перебував у постійних відрядженнях, тому нікому було доглядати та виховувати нашу спільну дочку. Враховуючи, що ОСОБА_2 був старшим офіцером його заробітна плата була досить високою, і вони прийняли рішення, що чоловік буде фінансово утримувати сім?ю, а вона буде забезпечувати сімейний побут та виховання нашої спільної доньки. 07.08.2023 року ЛКП «Львівський ліхтар» у складі майстрів дільниць ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склали акт про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_2 ,1973 р.н. до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 і вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Факт спільного проживання підтверджується спільними фотографіями № 1 - №11. Відповідно до посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 , виданого 30 грудня 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебував на військовій службі в Збройних силах України на посаді старшого офіцера відділення військової частини НОМЕР_3 , військове звання - майор. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого 02.09.2023 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУ МЮ, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 49 років, про що складено відповідний актовий запис № 291. Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії № 453 від 01 квітня 2024року - поранення ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 1973р.н. послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - поранення яке призвело до смерті та причина смерті, так, пов?язані із захистом Батьківщини.

Заінтересованою особою, представником Міністерства оборони України, було подано пояснення, які мотивує наступним. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім?ї, батькам та утриманцям. Виходячи з заяви ОСОБА_1 , невідомо чи наявні батьки у загиблого ОСОБА_2 , інші діти, дружина, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Вважають, що належних і допустимих доказів спільного проживання однією сім?єю заявниці із загиблим не долучено і до заяви. Зазначає, що незрозуміло чи подані документи до ТЦК та СП батьками та дітьми загиблого (якщо такі є), та чи отримана ними допомога, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім?ям під час дії воєнного стану». Також до заяви заявницею та її представником не долучено доказів відсутності у загиблого офіційної (колишньої) дружини, інших дітей. Також, оскільки ця справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов?язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема, про право на отримання виплат, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 тощо, а відтак не може розглядатися у порядку окремого провадження.

В судове засідання з`явились, заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_7 , інші учасники справи у судове засідання не з`явились були належним чином повідомлені про причини неявки суд не повідомили.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.12.2024 року вказана заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Судом встановлено, що 07.08.2023 року ЛКП «Львівський ліхтар» у складі майстрів дільниць ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 склали акт про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживали без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_2 ,1973 р.н. до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 і вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 14.03.2017 року вбачається, що у батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 донька ОСОБА_3 .

Факт спільного проживання підтверджується спільними фотографіями доданими до матеріалів заяви /а.с. - 12-22/.

Відповідно до посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 , виданого 30 грудня 2021 року військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебував на військовій службі в Збройних силах України на посаді старшого офіцера відділення військової частини НОМЕР_3 , військове звання - майор.

Згідно довідки ЛКП «Львівський ліхтар» №1139 від 11.08.2023 року, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 09.12.2005 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (до дня смерті).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого 02.09.2023 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУ МЮ, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 49 років, про що складено відповідний актовий запис № 291.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії № 453 від 01 квітня 2024року - поранення ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 1973р.н. послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - поранення яке призвело до смерті та причина смерті, так, пов?язані із захистом Батьківщини.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (витяг з протоколу від 17.05.2024року № 15/д подані документи для призначення допомоги повернуто на доопрацювання у зв?язку з необхідністю встановлення факту мого перебування на утриманні військовослужбовця ОСОБА_2 в судовому порядку.

З показів свідка, ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні вбачається наступне. Він є сусідом ОСОБА_2 , його квартира знаходиться навпроти квартири ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 , в 2014 році туди в`їхали нові мешканці, вони почали спілкуватись, зазначив, що чоловік був військовим, на певний період приїжав, потім знову їхав, ОСОБА_9 постійно була з дитиною водила її до школи та на різні гуртки.

З показів свідка, ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні вбачається наступне. Вона є вчителькою з 1 класу їх доньки. Зазначила, що ОСОБА_11 приходив не часто до школи, але був у військовій формі. ОСОБА_9 часто була присутня, водила дитину до школи, донька говорила, що її мати домогосподарка.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , наявності спільного побуту, ведення спільного господарства, а також перебування на утриманні в період в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.ст.77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику оформити в послідуючому свої права як на спадкове майно так і користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого воїна.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує прав або охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту, перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами, постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення", члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (N 5-рп/99) роз`яснив, що членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

В постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року в справі № 210/343/19 (провадження № 61-22247св19) та від 31 серпня 2022 року в справі № 592/13089/21 (провадження № 61-5213св22) вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого 02.09.2023 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУ МЮ, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 49 років, про що складено відповідний актовий запис № 291.

Як вбачається з із запису з трудової книжки ОСОБА_1 01.07.2016 року вона була звільнена за угодою сторін з посади оглядача вагонів 5-го розряду пункту технічоного обслуговування вагонів станції Кривий Ріг на Придніпровській залізниці, наказ №590/ос.

Як вбачається з довідки про рух коштів ОСОБА_2 , з 15.07.2015 - 07.08.2023 здійснювались регулярні перекази коштів на відкритий ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_6 .

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У Постанові від 30.05.2024 року у справі № 990/49/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла обґрунтованого висновку про те, що як обов`язок із доказування потрібно розуміти закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , дійсно перебувала на його утриманні, в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами та показами свідків.

Щодо доводів представника Міністерства оборони України про те, що ця справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов?язаний з наступним вирішенням спору про право, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При розгляді справи судом спору про право між заінтересованими особами не встановлено, вирішення даного питання надасть право заявниці на набуття нею статусу члена сім`ї військовослужбовця відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

При цьому між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки Міноборони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Таким чином, заперечення представника Міністерства оборони України у даній справі щодо встановлення факту, про який просить заявник, не свідчить про існування спору про право, адже Міноборони не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги

Висновки за результатами розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявниця посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заявуОСОБА_1 , заінтересованої особи: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні - задоволити.

Встановити факт, проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, перебування ОСОБА_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в період з 01 листопада 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Нор Н.В.