Справа № 676/4945/21
Номер провадження 2/676/3090/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю прокурора Рибіцької Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом виконувача обов`язків керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання недійсним наказу та скасування реєстрації земельної ділянки,

встановив:

виконувач обов`язків керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури 20.08.2021 р. звернувся з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання недійсним наказу та скасування реєстрації земельної ділянки.

В судовому засіданні судом з власносї ініціативи постановлено на обговорення питання про залишення позову в інтересах держави в особі державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» без розгляду та залучення підприємства в якості третьої особи по справі щодо цього прокурор не заперечив враховуючи сталу судову практику.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе вирішити зазначене питання без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі) не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 року у справі № 911/2169/20, заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 року, №1697-VII «Про прокуратуру», має застосовуватися з урахуванням положень абз. 1 ч.1 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абз. 1 ч.3 ст.23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

У постанові Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №204/6292/18 викладено правовий висновок про те, що саме наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому, така організація має власний кошторис.

Зважаючи на те, що державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»» згідно статуту є юридичною особою публічного права, заснованого на державній власності, функції з управління якою виконує Державне агентство лісових ресурсів України(п.4.1), підприємство здійснює свою діяльність на комерційній основі, відповідного до чинного законодавства України(п.4.3), а тому вказане державне підприємство не має статусу суб`єкта владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді юридичних осіб.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави, зокрема, в особі державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» яке є юридичною особою та не є органом державної влади.

Відповідно до п.4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В зв`язку із викладеним позов керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а тому суд вважає за необхідне залучити зазначене підприємство в якості третьої особи підлягає до задоволення.

Крім цього враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати явку представника державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в судове засідання обов`язковою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 53, 56, 185, 257, 353 ЦПК України,

постановив:

позов керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання недійсним наказу та скасування реєстрації земельної ділянки - залишити без розгляду.

Залучити державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» по справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

По справі оголосити перерву до 11.00 год. 22.01.2026 р.

Визнати явку представника державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в судове засідання призначене на 11.00 год. 22.01.2026 р. обов`язковою.

Ухвала в частині залишення позовних вимог без розгляду може бути оскаржена учасниками судового розгляду до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 15.12.2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.