Справа № 443/949/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/815/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - Чорненького Ярослава Богдановича та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

28 травня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначення його її опікуном.

Заяву обґрунтовував тим, що його матір ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, постійно хворіє та знаходиться на лікуванні в спеціалізованому медичному закладі. За станом здоров`я вона потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, у зв`язку з чим він у всьому допомагає мамі, забезпечує її одягом, продуктами та ліками. Його мати ОСОБА_1 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, сама не може вчиняти дії на свій захист чи в своїх інтересах, не може розпоряджатися своїм майном, соціальною допомогою та вчиняти інші дії. Просив заяву задоволити.

Оскаржуваним рішенням заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Встановлено над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки і піклування Ходорівської міської ради до призначення їй опікуна.

У решті заяви відмовлено.

Визначено строк дії рішення про визначання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною - 2 роки.

Рішення суду в частині відмови у призначенні ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Вважає рішення суду в цій частині незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що визнавши ОСОБА_1 недієздатною, суд першої інстанції, всупереч вимогам ч. 1 ст. 300 ЦПК України, не встановив над нею опіку та не призначив їй опікуна, що є обов`язком суду при ухваленні судом рішення про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Вважає, що суд першої інстанції проявив упереджене ставлення до сина недієздатної - ОСОБА_2 та, знехтувавши при цьому правом особи, що має стійкий психічний розлад і не здатна усвідомлювати значення своїх дій, дійшов необґрунтованого висновку про неврахування органом опіки та піклування при наданні висновку щодо доцільності призначення заявника опікуном його матері, інформації про інших членів сім?ї недієздатної. Такий висновок суду першої інстанції суперечить матеріалам справи, оскільки орган опіки та піклування, яким у даній справі виступає Ходорівська міська рала Львівського району Львівської області, виносячи подання опікунської ради про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 у разі визнання її недієздатною, повно та всебічно дослідила всі обставини справи, умови проживання недієздатної, а саме те, з ким вона проживає та хто фактично здійснює над нею опіку, її відносини з чоловіком та дочкою, які з нею не проживають, та прийняла законне рішення, яке відповідає інтересам ОСОБА_1 . Вважає, що поза увагою суду залишилося те, що до органу опіки та піклування звернувся лише син ОСОБА_1 , який є членом її сім`ї, при цьому інші члени з таким клопотанням не зверталися, у зв`язку з чим Ходорівською міською радою Львівського району Львівської області як органом опіки та піклування винесено подання про доцільність призначення саме заявника опікуном ОСОБА_1 з урахуванням того, що ніхто інший всупереч волі не може бути примушений взяти на себе такі обов`язки.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задоволити повністю.

Рішення суду в частині відмови у призначенні ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Вважає рішення суду в цій частині незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначила, що відмовивши в призначенні ОСОБА_2 опікуном недієздатної ОСОБА_1 , суд порушив право заявника на справедливий суд, передбачене статтею 55 Конституції України та статтями 6 і 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не врахував, що при призначенні опікуна найважливішим є врахування особистих приязних взаємин між опікуном і підопічним, що відповідатиме якнайкращим інтересам недієздатної. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім?ї та молоді Міністерства освіти раїни, Міністерства охорони здоров?я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року. Опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров?я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов?язки. Покликаючись в оскаржуваному рішення на наявність інших членів сім`ї, суд першої інстанції не врахував, що у ОСОБА_1 подружнє життя з чоловіком ОСОБА_5 не склалося, останній проживає окремо. Крім того, на даний час у ОСОБА_1 погіршилися стосунки і з дочкою ОСОБА_6 , вони практично не спілкуються. При цьому, дочка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , а тому фізично не може та й фактично не виявляє бажання виконувати обов?язки опікуна матері. До заяви про призначення опікуна ОСОБА_2 долучив акт обстеження умов проживання, з якого вбачається, що у будинку за адресою АДРЕСА_2 також зареєстрований чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , однак фактично він проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_3 . До заяви також було долучено ряд медичних документів (виписок), зокрема виписку з медичної карти стаціонарного хворого №597 В/2023, зі змісту якої вбачається, що у ОСОБА_1 є чоловік та дочка, з якими у хворої погані стосунки. Вважає, що матеріалами справи безспірно доведено, що лише заявник, який звернувся до органу опіки і піклування з письмовою заявою про призначення його опікуном ОСОБА_1 , здійснює догляд за мамою, яка страждає на психічні розлади та потребує постійного стороннього догляду, а відтак призначення його опікуном недієздатної відповідатиме якнайкращим інтересам останньої.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 скарги підтримала з підстав, наведених у них, просила скарги задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст. 300 ЦПК України).

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №373716 (а.с.9-10).

Відповідно до довідки, виданої лікарсько-консультативною комісією КНП «Ходорівська міська лікарня» №291 від 26.10.2023 року, та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 597В/2023 ОСОБА_1 встановлено діагноз - біполярний афективний розлад, поточний епізод важкої депресії, затяжний беземісійний перебіг з наростанням соціально-трудової дезадаптації (а.с.11, 12-13).

Поданням органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради №66 від 26.03.2024 року, встановлено, що Ходорівська міська рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном особи з інвалідністю ІІ групи загального захворювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14, 15-16).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1263 від 23.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким психічним розладом у формі біполярного афактивного розладу, поточний епізод тяжкої депресії без психотичних симптомів, затяжний континуальний перебіг. За своїм психічним станом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує стороннього догляду та опіки. Крім того, у висновку також встановлено, що ОСОБА_1 одружена, тривалий час проживає окремо від чоловіка. Від шлюбу має двоє дітей. Дочка проживає у м. Буча. ОСОБА_1 проживає з сином (а.с.39-41).

Встановивши, що ОСОБА_1 має тяжкий психічний розлад, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання її недієздатною.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 в частині призначенні його опікуном над недієздатною ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно подання органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради №66 від 26.03.2024 року, доцільним є призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 , однак таке подання не містить жодної інформації стосовно інших членів сім`ї (чоловіка та дочки), а також щодо наявності чи відсутності у них бажання виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_1 .

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає встановленим обставинам та зібраним у справі доказам.

Доводи скарги щодо безпідставного неврахування судом першої інстанції подання органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради №66 від 26.03.2024 року, про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 колегією суддів до уваги не беруться, оскільки надане органом опіки та піклування подання не містить належного обґрунтування необхідності призначення опікуном ОСОБА_1 саме ОСОБА_2 , а також не містить інформації про відсутність інших осіб, які б могли бути опікунами недієздатної.

При цьому, висновок органу опіки та піклування, затверджентий рішенням виконавчого комітету Ходорівської міської ради №66 від 26.03.2024 року, має лише рекомендаційний характер та підлягає оцінці судом в сукупності з іншими наявними у справі доказами.

Крім того, колегія судів враховує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

У ході розгляду справи апеляційним судом, обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилалася на практику апеляційного суду у схожих правовідносинах, застосовану колегією суддів у справі № 448/697/24, в якій ухвалено постанову про призначення опікуном недієздатного особу, якій надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, у зв`язку з чим надала докази наявності у ОСОБА_2 відстрочки від призову до 31.01.2026 року.

Разом з тим, як убачається з постанови Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року, опікуном у справі № 448/697/24 призначеноособу, якій надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку зі здійсненням постійного догляду за недієздатним, при цьому типом відстрочки, наданої заявнику у даній справі ОСОБА_2 , є бронювання у зв`язку з роботою в театрі.

Крім того, як вбачається зі змісту постанови Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у справі № 448/697/24, докази на підтвердження наявності у заявника відстрочки було надано при зверненні такого з заявою до суду першої інстанції, в той час як докази наявності у ОСОБА_2 відстрочки від призову на військову службу долучено заявником після ухвалення оскаржуваного рішення, що відповідно не могло бути враховано районним судом при вирішенні заяви ОСОБА_2 .

Що стосується поданої до апеляційного суду заяви доньки недієздатної ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про неможливість виконання нею обов`язків опікуна, то така згідно положень ст. 367 ЦПК України не підлягає дослідженню та оцінці апеляційним судом, оскільки не буда поданий до суду першої інстанції. При цьому, обставини, які б свідчили про неможливість заявника надати суду усі наявні у нього докази на обґрунтування поданої ним заяви щодо доцільності призначення саме його опікуном недієздатної, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра