Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6457/25
Номер провадження2/711/2959/25
РІШЕННЯ
12 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
представника відповідача-адвоката: Манзар Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовна заява мотивована тим, що 24 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 292881701 на суму 6500 грн. 00 коп.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MGKB-7924.
Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в розмірі 6500 грн. 00 коп. 24.01.2024 на банківську карту № НОМЕР_2 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні Кредитного договору.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконало в повному обсязі, що підтверджується Платіжним дорученням.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору фактрингу 1 укладалися Додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01.
04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників.
17 липня 2025 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16 вересня 2025 року ухвалою суду зобов`язано АТКБ «ПриватБанк» надати інформацію.
09 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Манзар Тетяна Володимирівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надала додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що позивач не адав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до кредитора ТОВ «Таліон Плюс», відповідно не довів перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» так і до ТОВ «Юніт Капітал», тобто, не довів перехід права вимоги на кожному етапі такої передачі, що є його процесуальним обов`язком.
Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Адвокат Манзар Тетяна Володимирівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з підстав викладених у Відзиві на позовну заяву та у Додаткових поясненнях у справі.
Суд, заслухавши пояснення адвоката Манзар Тетяни Володимирівни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 292881701.
Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії в розмірі Кредитного ліміту на суму 6500 грн. 00 коп.на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 2.3. Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 6500 грн. 00 коп.24.01.2024 (що є датою надання кредиту).
Відповідно до п. 2.4. Договору, другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 2.5. Договору, загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії Договору.
Відповідно до п. 8.1. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника Договором не передбачено.
Кредитний договір укладено відповідно до правил надання коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту, встановлених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» оприлюднених у вільному доступі на сайті. Відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з цими правилами, після чого добровільно, без примусу чи тиску, висловив бажання отримати кошти. Для цього він зареєструвався на сайті, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації й надав свої персональні ідентифікаційні дані.
Після проходження першого етапу реєстрації Товариство направило клієнту вказаними засобами зв`язку код (одноразовий ідентифікатор), який він ввів на сайті Товариства. За результатами цього сформувалося електронне повідомлення Товариству. У разі правильного введення коду Товариства створило обліковий запис клієнта в інформаційній системі. Одночасно відповідач підтвердив, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису.
Після входу до особистого кабінету боржник продовжив реєстрацію, заповнивши поля електронної анкети для отримання кредиту. Перед подачею заявки він ще раз підтвердив бадані умови кредитування (суму, строк). У разі прийняття позитивного рішення Товариство зробило клієнту в його Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі електронного кредитного договору, яка містила всі істотні умови.
Про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута клієнтом кнопка «погоджуюсь» у Особистому кабінеті. Після цього Товариство направило споживачу засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який він ввів, тим самим підвередивши підписання кредитного договору згідно із ЗУ «Про електронну комерцію».
Датою укладення кредитного договору є дата одержання Товариством електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення зафіксовані у кредитному договорі в розділі «Реквізити та підписи сторін».
Електронний підпис одноразовий ідентифікатор MGKB-7924 введено 24.01.2024 19:03:28, зокрема, дана інформація підтверджується Розділом 4 Кредитного договору. Введення позичальником одноразового ідентифікатора відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та прирівнюється до підписання Договору.
Товариство також підписує Договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні Кредитного договору. Товариством також накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із позначкою часу, протокол підпису долучено до позовної заяви .
На думку суду, укладення Кредитного договору з Первинним кредитором можливе лише за умови проходження всіх необхідних етапів, зокрема, створення облікового запису в системі Товариства, ознайомлення з офертою, надання згоди та введення електронного ідентифікатора. Без проходження процедури верифікації, авторизації на сайті Товариства й у особистому кабінеті, а також без отримання та введення одноразового ідентифікатора, Кредитний договір між Первинним кредитором та відповідачем не міг би бути укладений.
Таким чином, сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Як зазначає позивач, 24 січня 2024 року первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в розмірі 6500 грн. 00 коп. на банківську карту № НОМЕР_2 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні Кредитного договору.
Сторона відповідача стверджує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6500 грн. 00 коп.
Також, направлено виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період з 24.01.2024 року по 29.01.2024 року, яка містить зарахування на суму 6500 грн. 00 коп.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.
Також, в судовому встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та між ТОВ «Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01.
Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину.
В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.
Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору.
Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін.
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Адвокат Манзар Тетяна Володимирівна зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс»
Як зазначає позивач, 26.03.2024 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 277 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 12 655,50 грн.
Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем надано Реєстр прав вимоги № 277 від 26.03.2024 року, підписаного між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога", підписаного на виконання Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між нами 28.11.2018
Встановлено, що в Реєстрі прав вимоги № 277 від 26.03.2024 року під номером 570 міститься боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Тобто, ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимогивідповідно до умов договору факторингу.
Таким чином, право вимоги перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон плюс" в день підписання ними Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 26.03.2024, тобто після укладання Кредитного договору № 292881701 від 24.01.2024.
19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 292881701 від 24.01.2024.
Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 року, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Тобто предметом Договору факторингу № 19/1224-01від 19.12.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Тобто, встановлено, що передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу до 31.12.2024 р.
Отже, встановлено, що право за Кредитним договором № 292881701 від 24.01.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Також, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю.
Відповідно до п.1.1. за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Ціна Продажу сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно з п.3.3. цього Договору.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п.1.1.).
Встановлено, що Витяг з Реєстру Боржників долучено до позовної заяви.
Згідно п.1.2 Договору перехід від Клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до Фактора (Позивач) Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2.
Відповідно до Договору Реєстр Боржників це інформація, що стосується Боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору.
Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору .
Відповідно до матеріалів справи, на підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.
Встановлено, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконував умови кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Положеннями ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно з вимогами статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
За змістом ст. 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідачем ОСОБА_1 надані позивачем розрахунки заборгованості за Кредитним договором № 292881701 від 24 січня 2024 року не оспорювались.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
При цьому судом, враховано, незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, спірні правовідносини не є новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 3500 грн.00 коп.
Також, за звернення до суду з позовною заявою, позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ст.ст. 137,141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 256-258, 260, 261, 263, 267, 509, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб