ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5558/24 Номер провадження 22-ц/814/3538/25Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Карпушина Г.Л., Чумак О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.07.2019 у розмірі 107506,68 грн. станом на 11.07.2024, в тому числі за тілом кредиту 107506,68 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 06.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання таких послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що остання разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору позичальник отримав кредит у розмірі 50000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

В зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 11.07.2024 виник загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 107506,68 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку, що позичальником було сплачено кошти в рахунок погашення суми за наданим кредитом, що перевищує кредитний ліміт. Крім того суд зазначив, що банк самостійно списував відсотки, які були зараховані як заборгованість по тілу кредиту.

Не погодившись з рішенням суду, АТ «Універсал Банк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Зазначає, що своїм підписом у анкеті-заяві позичальник підтвердив, що прийняв пропозицію банку та погодився, що підписана ним анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Вказує, що боржник не спростував факт надання кредиту, що визначений в кредитному договорі та розмір боргу, не надав власний розрахунок заборгованості.

Вважає, що саме наданими банком доказами доводиться наявність заборгованості в запитуваному розмірі, що безпідставно не було прийнято судом до уваги, натомість зроблені помилкові висновки про невірне зарахування отриманих від позичальника коштів, які не ґрунтуються на погоджених сторонами умовах кредитного договору.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.07.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви було укладено кредитний договір та відповідачу надано кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З довідки про наявність рахунку від 08.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 , платіжна карта № НОМЕР_3 , тип рахунку чорна картка, валюта рахунку UAН, статус картки: активна до 09/24.

При укладанні кредитного договору кредитний ліміт становив 20000 грн., а в подальшому 30.12.2019 останній було збільшено до 50000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank", наданого позивачем вбачається, що станом на 11.07.2024 заборгованість становить 107506,68 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Ухвалюючи рішення, суд встановив факт укладання кредитного договору та відсутність узгоджених сторонами умов щодо розміру процентів, строку кредитування та інше, у зв`язку з чим відхилив наданий банком розрахунок заборгованості, вважаючи останній внутрішнім документом установи, який безумовно не доводить видачу кредитних коштів позичальнику та не надає можливості встановити як сам факт виникнення заборгованості, так і її фактичний розмір, що виключає підстави для задоволення заявлених вимог.

Крім того, при вирішенні спору суд за власною ініціативою проаналізував коди операцій банківських послуг та дійшов висновку, що відповідач сплатив кошти в рахунок погашення суми боргу, що перевищує кредитний ліміт.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Матеріалами справи доводиться не заперечується сторонами, що 06 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

В ході розгляду справи, позивачем було надано належні та допустимі докази невиконання позичальником своїх зобов`язань, що призвело до утворення кредитної заборгованості, до яких необхідно віднести довідку про рух коштів, про наявність рахунку, про розмір встановленого кредитного ліміту.

Так, згідно наданої банком виписки по рахунку про рух коштів по картці на ім`я ОСОБА_1 , останній отримав кредитні кошти 06.07.2019 в сумі 20000 грн. (кредитний ліміт), який в подальшому було підвищено 30.12.2019 до 50000 грн.

Так, з наданої позивачем виписки по особовому рахунку відповідача вбачається активне користування ним кредитними коштами, в тому числі і шляхом зняття готівки, розрахунками в торговій мережі та здійсненням останнім погашення платежів.

Вказана виписка про рух коштів є належним доказом у відповідності до ст. 77 ЦПК України та за своїм змістом повністю відповідає положенням ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», є первинним бухгалтерським документом, що стосується предмета доказування та підлягає прийняттю до уваги при вирішенні даного спору.

Разом з тим вказаний доказ було не повно оцінено судом, який не проаналізувавши останній на предмет надання та використання кредитних коштів та випадків їх повернення позичальником, вдався на аналізу кодів операцій банківських послуг, що виходить за межі встановлення фактичних обставин по справі та не має безпосереднього відношення до предмета доказування.

Обґрунтовуючи необхідність стягнення суми боргу в розмірі 107506,68 грн., як заборгованість по тілу кредиту, банк при розгляді справи надав пояснення, що остання виникла внаслідок використання кредитного ліміту 50000 грн. та суми овердрафту 57506,65 грн.

Виникнення заборгованості по овердрафту банк пояснював тим, що в зв`язку з повним використанням кредитного ліміту - 50000 грн., заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення неустойки. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів укладання між сторонами ще одного кредитного договору, кошти з якого б зараховувалися в якості овердрафту на погашення кредитного договору від 06.07.2019.

Як вбачається з розділу 5 Надання та обслуговування кредиту, в якому врегульовано порушення умов кредитного договору та наслідки такого порушення, у випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів за допомогою месенджерів та смс направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку для його усунення (п. 5.17).

У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку у 120 календарних днів, кредит стає у формі «на вимогу», а банк направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне відповідальність за порушення грошового зобов`язання. При цьому нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п. 5.19).

Матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про дотримання банком вищевказаного порядку, наявність якого могла б свідчити про правомірність застосування овердрафту та зарахування його до кредитного ліміту.

Також колегія суддів звертає увагу, що заборгованість по тілу кредиту не може бути більшою за встановлений банком ліміт, який в даному випадку банком остаточно був встановлений в розмірі 50000 грн., а доказів щодо збільшення ліміту по кредиту до 107506,68 грн. банком надано не було.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо штучного збільшення кредитної заборгованості у спосіб включення до тіла кредиту іншого кредиту у формі овердрафту, який є окремим банківським продуктом, на отримання якого клієнт має надати згоду, тоді як такий договір між сторонами не укладався.

Так, до тіла кредиту відносяться кошти, які позичальник безпосередньо отримав в банку чи іншій фінансовій установі. До тіла кредиту не відносяться відсотки, неустойки чи інші платежі, визначені Законом України «Про споживче кредитування» та погоджені сторонами при укладанні кредитного договору.

В даному випадку банком доведено лише існування заборгованості по тілу кредиту, яка становить 50000 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

За вказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову на 46,48% (з заявлених 10756,80 грн., задоволено 50000 грн), у відповідній пропорції підлягає стягненню з відповідача на користь банку і судовий збір сплачений як при подачі позовної заяви, так і апеляційної скарги, а саме 1407,40 грн. та 2111,10 грн. відповідно, а загалом 3518,50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2025 року скасувати, ухваливши нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 50000 грн. (тіло кредиту).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір сплачений при подачі позовної заяви в розмірі 1407,40 грн. та апеляційної скарги в розмірі 2111,10 грн., а загалом стягнути 3518,50 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 грудня 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна Г.Л. Карпушин О.В. Чумак