ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/616/25

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1651/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2026.

Позов обґрунтовувала тим, що спільний син сторін на даний час навчається в Національному університеті «Чернігівська політехніка» на 3 курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30.03.2026. Відповідач добровільно не сплачує аліменти на повнолітнього сина, який навчається, хоча має таку можливість, оскільки проходить службу в ЗСУ.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.08.2025 позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 19.03.2025 і до закінчення терміну навчання, а саме до 30.06.2026, за умови неприпинення навчання і до досягнення 23 років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, неврахування фактичних обставин справи та відсутність доказів необхідності у матеріальному забезпеченні повнолітнього сина.

Доводи апеляційної скарги зводяться до необґрунтованості необхідності отримання будь-якої матеріальної допомоги на період навчання сина сторін, оскільки він здійснює навчання за рахунок державного бюджету та на даний час в дистанційному режимі, тобто жодних додаткових витрат на навчання ані сторони, ані сам син не несуть. При цьому, повнолітній син ОСОБА_4 під час навчання проживає разом з матір`ю у с. Халимонове та з його слів відповідачу стало відомо, що він неофіційно працює продавцем у м. Бахмач.

Заявник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази потреби в отриманні матеріальної допомоги сину зі сторони батька. В свою чергу, позивачка навмисно подала дві окремі позовні заяви відносно обох синів сторін про стягнення з відповідача по 1/4 частині доходу на кожного з них.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що районний суд об`єктивно оцінив надані сторонами докази, та правильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначеного розміру аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що визначений позивачкою розмір аліментів узгоджується із засадами виваженості, співмірності, а також є справедливим балансом між законними правами та інтересами сторін даного спору та їх повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів, однак висновок районного суду про призначення їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом у справі встановлено, що сторони мають двох спільних синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5 зворот, 6).

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 2-5).

ОСОБА_3 навчається на 3 курсі Національного університету «Чернігівська політехніка», форма навчання денна, навчання за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 6 зворот).

За даними з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи слідує, що ОСОБА_3 отримує щомісяця стипендію в сумі 1 180 грн, його загальний дохід з січня по вересень 2025, без урахування сум податків, становить 7 322,65 грн (а.с. 141).

ОСОБА_1 працює на посаді молодшої медичної сестри в ДНП «Національний інститут раку», загальна сума її доходу за період з березня по червень 2025 року, без урахування податків, становить 74 295,80 грн. За даними з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи загальний дохід позивачки з березня по вересень 2025 року, без урахування сум податків, становить 177 884,28 грн. (а.с. 75, 93, 139).

ОСОБА_2 є військовослужбовцем, має статус ветерана війни - учасника бойових дій (а.с. 6, 37).

Відповідно до військових та медичних документів ОСОБА_2 в період з 08.06.2023 по 08.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях під час захисту Батьківщини отримав бойові травмування, за наслідками чого неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні (з 12.12.2024 по 23.12.2024, з 21.01.2025 по 31.01.2025, з 02.02.2025 по 12.02.2025) з діагнозами: стан після акубаротравми з вазо генними цефалгіями, гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість, гіпертонічна хвороба І ст., остеохондроз хребта, спондильоз, спондилоартроз, екструзії, протрузії, полірадикулярний больовий синдром, ангіопатія сітківки, пресбіопія обох очей, посткомоційний розлад, ДОА лівого ліктьового суглобу І-ІІ ст.., викривлення н/перетинки з порушенням носового дихання, хронічна вертеброгенна цервікоторакалгія, люмбоішіалгія зі стійким вираженим мфбс (а.с. 38-44).

За даними з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи загальний дохід ОСОБА_2 з січня по вересень 2025 року, без урахування сум податків, становить 571 309,99 грн (а.с. 140).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина та незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) є обов`язковою складовою сукупності юридичних фактів, на підставі яких виникає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, яка може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте колегія суддів уважає за необхідне зменшити цей розмір до 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця.

На переконання апеляційного суду, стягуючи з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, суд першої інстанції належним чином не перевірив матеріальне становище позивача, відповідача, а також не враховував при визначенні розміру аліментів, що син сторін ОСОБА_3 має дохід у вигляді щомісячної стипендії.

Так, у справі встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем ЗСУ, його дохід за період з січня по вересень 2025 року становить 571 309,99 грн. Загальний розмір доходу позивачки з березня по вересень 2025 року становить 177 884,28 грн. Син ОСОБА_4 щомісячно отримує стипендію в розмірі 1 180 грн.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, наявність у нього стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, а також зважаючи на наявність у відповідача проблем зі здоров`ям після отриманих бойових травмувань під час захисту Батьківщини, з огляду на те, що ОСОБА_3 навчається за кошти державного бюджету та отримує стипендію, апеляційний суд уважає, що є підстави для зменшення визначеного судом першої інстанції до стягнення з відповідача на користь позивачки розміру аліментів з 1/4 до 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, який відповідатиме потребам ОСОБА_3 і можливостям батька надавати таку допомогу.

Сімейним законодавством України передбачений рівний обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання, а тому суд з огляду на доходи сторін уважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача є достатнім та справедливим.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що син ОСОБА_4 неофіційно працює продавцем у м. Бахмач та не потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки будь які докази на їх підтвердження у матеріалах справи відсутні.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або неправильного застосування норм матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для скасування рішення районного суду повністю та відмови у задоволенні позову, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні шляхом зменшення розміру визначеної до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частки заробітку (доходу) платника аліментів з 1/4 до 1/7, в іншій частині рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_1 розміру аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, - змінити, зменшивши його з 1/4 до 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко