№ провадження 4-с/646/28/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участю секретаря Левченко В.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. та зобов`язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. та зобов`язання здійснити певні дії.

В скарзі просить суд поновити йому пропущений процесуальний строк на оскарження дій державного виконавця, визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 78877686 щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 638 886,16 грн., зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 78877686 з урахуванням добровільно виконаного боржником зобов`язання у розмірі 555 000,00 грн. та викликати для допиту у судовому засіданні щодо обставин справи, на які посилається скаржник, свідків.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2014 року позов було задоволено. Шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання доньки в у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25 листопада 2014 року до повноліття дитини. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 12 травня 2015 року після перегляду судом апеляційної інстанції. Вказує, що після розірвання шлюбу сторони в позасудовому порядку дійшли згоди щодо врегулювання відносин щодо спільного майна, визначення місця проживання доньки та участі батька у вихованні та матеріальному забезпеченні спільної дитини. Так сторони дійшли згоди щодо поділу спільного майна, набутого в період шлюбу, транспортного засобу Ауді А1 д. н. з. НОМЕР_1 , придбаного боржником у 2013 році за власні кошти у розмірі 18 тис. доларів США, що на дату придбання за курсом НБУ становило 150 000,00 грн. Боржник у 2015 році після розірвання шлюбу передав вказаний транспортний засіб стягувачу безоплатно, з урахуванням належної йому частини транспортного засобу в розмірі 75 000,00 грн. в рахунок коштів на утримання спільної дитини. Також, сторони дійшли згоди щодо надання боржником стягувачу в рахунок аліментів грошових коштів у розмірі 15 тисяч доларів США, які стягувач хотіла витратити на придбання житла для проживання. Крім того, після розірвання шлюбу боржник протягом трьох років регулярно спілкувався з донькою, добровільно надавав кошти на утримання дитини у розмірі 5 000,00 грн. щомісяця, що в період з червня 2015 року по лютий 2018 року становило 165 000,00 грн. Вказує, що за домовленістю між подружжям боржником було сплачено коштів та передано майно стягувачу на загальну суму 555 000,00 грн. З березня 2018 року стягувач перестала виходити на зв`язок з боржником та з батьками боржника, не реагувала на повідомлення та не надавала можливості спілкування з дитиною ні батьку ні бабусі з дідусем.

У серпні 2025 року боржнику стало відомо про відкриття Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження 78877686, яке в подальшому було передано до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за місцем отримання доходу боржника. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, боржник дізнався, що ОСОБА_2 звернулась до Основ`янського районного суду м. Харкова та отримала виконавчий лист про стягнення аліментів на дитину у справі № 646/13465/14-ц лише 28 липня 2025 року.

Виконавцем було проведено розрахунок заборгованості без урахування коштів, сплачених відповідачем, тому відповідачеві було нараховано заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 638 886,16 грн.

Боржник вважає неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця щодо неврахування раніше сплачених сум аліментів на утримання дитини у складеному розрахунку заборгованості та вважає, що дійсний розмір заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених коштів та переданого дружині майна становить 83 886,16 грн. станом на 1 серпня 2025 року.

Боржник вказує, що ознайомився з розрахунком заборгованості державного виконавця 26 серпня 2025 року, після чого вимушений був звернутись до кваліфікованих спеціалістів для отримання правничої допомоги і 8 вересня 2025 року уклав відповідний договір на надання правничої допомоги та надав для ознайомлення та подальшого складання відповідної заяви документи виконавчого провадження. Зважаючи на вказане, боржник просить просити суд поновити пропущений процесуальний строк на подання скарги на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 78877686.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заступник начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Серед основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 18 ЦПК України), тобто судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої ЗУвід 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа (№646/13465/14) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року позов позов ОСОБА_3 задоволено. Шлюб, зареєстрований 14 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 528 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено « ОСОБА_4 ». Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25 листопада 2014 року до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), судовий збір в доход держави в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.05.2015 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.12.2014 року залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 12.05.2015 року, видано виконавчий лист по справі.

На виконанні Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 78877686 з примусового виконання виконавчого листа № 646/13465/14 від 28.07.2025 року, виданого Основ`янським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25 листопада 2014 року до повноліття дитини.

Згідно з інформацією про виконавче провадження від 11.11.2025 року, державним виконавцем 18.08.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, у відповідності до частини 13 приведеної статті, довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом МЮУ 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною 4 статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та витрати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Виконавець на виконання вимог інструкції №512/5 при розрахунку заборгованості, який обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, враховує відомості, отримані із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інші документи, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний враховувати всі обставини, що можуть вплинути на виконання рішення, зокрема надходження аліментних платежів.

Аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами, у тому числі й з урахуванням платежів, які підтверджуються копіями квитанцій, і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року у справі № 572/2303/19 (провадження № 61-407св20) вказано, що «відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Частиною 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В діях державного виконавця щодо неприйняття платіжних квитанцій у повному обсязі вбачається упереджене ставлення до боржника та незаконне вчинення виконавчих дій не в повному обсязі.

Виходячи з аналізу ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою неупередженого виконання судового рішення державний виконавець не обмежений у засобах та способах, що сприяють фактичному виконанню рішення, встановленню достовірності доказів та запобігають порушенню прав не тільки стягувача, але й боржника. З метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч. 3 ст. 18 Закону). Таким чином, державний виконавець має змогу реалізувати своє право на отримання підтвердження достовірності проведених заявником операцій зі сплати коштів та їх надходження на картковий рахунок стягувача.

В свою чергу, вимоги ч. 4 ст. 19 Закону про покладення на сторони виконавчого провадження обов`язку невідкладного повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, необхідно розуміти не тільки як обов`язок боржника, але як і обов`язок стягувача.

Виходячи із зазначеного, державний виконавець може зобов`язати стягувача та витребувати надати належні докази на підтвердження або спростування факту здійснених заявником виплат.

Проте, суду не надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець з`ясовував належним чином обставини, пов`язані зі сплатою боржником аліментних зобов`язань.

Тому суд вважає дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 78877686 щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 638 886,16 грн. такими, що є передчасними та неправомірними, а також вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 78877686 з примусового виконання виконавчого листа № 646/13465/14 від 28.07.2025 року, виданого Основ`янським районним судом м. Харкова, з врахуванням підтверджуючих документів щодо сплати чи отримання аліментів, наданих сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Щодо клопотання боржника про допит свідків

Як роз`яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 187 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 42, 43 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 128-132 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 6 розділу III ЦПК - про розгляд справи по суті; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Процесуальний механізм забезпечення доказів - це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2 ст. 116 ЦПК України)

Питання забезпечення доказів врегульовані статями 116-119 Цивільного процесуального кодексу України, які містять положення щодо підстав та порядку забезпечення доказів.

Разом з тим, Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», а також інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження у спосіб, визначений статтею 116 ЦПК України, вживати заходи забезпечення доказів в межах розгляду скарги на дії державного чи приватного виконавця шляхом допиту свідків, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного (приватного) виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таким чином у задоволенні вказаного клопотання варто відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження дій державного виконавця, визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 78877686 щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 638 886,16 грн.

Задовольнити частково скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. та зобов`язання здійснити певні дії.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. у виконавчому провадженні № 78877686 щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 638 886,16 грн.

Зобов`язати заступника начальника Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н. А. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 78877686 з врахуванням підтверджуючих документів щодо сплати чи отримання аліментів, наданих сторонами виконавчого провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

В задоволенні клопотання про допит свідків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Суддя І.С. Блага