Справа № 615/2740/25
Провадження № 2/615/674/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2025 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/2740/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк»
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Стислий зміст (виклад) позовних вимог.
27 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк»(далі по тексту - позивач, ТОВ «Сенс Банк») звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 402170911 у розмірі 45 529,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 402170911, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 49 217,58 грн, зі сплатою 0,01 % річних, строком на 24 місяці. Акціонерне товариство «Альфа-банк» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 49 217,58 грн, у свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11 вересня 2025 року складає 45 529,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту28 870,60 грн; заборгованість за відсотками5,42 грн; заборгованість за комісією 16 653,58 грн.
Відповідно до витягу з державного реєстру банків, 01 грудня 2022 року змінено найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи.
Заяви по суті справи від сторін не надходили.
Аргументи (позиції) учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому позов підтримав та просить розглядати справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк».Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Рух справи.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 04 листопада 2025 року прийнято позовнузаяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
20 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 402170911, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 49 217,58 грн, зі сплатою 0,01 % річних, строком на 24 місяці до 22 червня 2023 року(а.с. 7).
Відповідно до умов оферти, ОСОБА_1 зазначено, що під час користування кредитом вона пропонує надати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких запропонувала встановити комісійну винагороду, в тому числі за обслуговування кредиту: за період з 1-го по 22-й місяць користування кредитом 0 % від суми кредиту, а також 50 грн. За період з 23-го по 24-й місяць користування кредитом 3,5 % від суми кредиту, а також 50 грн, зазначеної в цій оферті без ПДВ.
20 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписаноакцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 9-10).
Таким чином, між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами оферти.
Відповідно до меморального ордера № 345812092 від 22 червня 2021 року, на рахунок ОСОБА_1 перераховані грошові кошти у розмірі 49 217,58 грн за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року (а.с. 15).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року, ОСОБА_1 станом на 11 вересня 2025 року має заборгованість у розмірі 45 529,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту28 870,60 грн; заборгованість за відсотками 5,42 грн; заборгованість за комісією 16 653,58 грн(а.с. 14).
Відповідно до витягу з державного реєстру банків, 01 грудня 2022 року змінено найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 42).
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Матеріали справи містять оферту на укладення угоди про надання кредиту № 402170911 від 20 червня 2021 року, у якій зазначено тип, сума кредиту, процентна ставка, строк кредиту, а також акцепт публічної пропозиції на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб від 20 червня 2021 року, які підписані ОСОБА_1 .
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору № 402170911 від 20 червня 2021 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року, ОСОБА_1 станом на 11 вересня 2025 року має заборгованість у розмірі 45 529,60 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту28 870,60 грн; заборгованість за відсотками 5,42 грн; заборгованість за комісією 16 653,58 грн (а.с. 14).
Встановлені судовим розглядом обставини свідчать про те, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що в свою чергу стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Щостосується стягнення з відповідача суми комісії за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне.
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»».
Відповідно до умов оферти, ОСОБА_1 зазначено, що під час користування кредитом вона пропонує надати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких запропонувала встановити комісійну винагороду, в тому числі за обслуговування кредиту: за період з 1-го по 22-й місяць користування кредитом 0 % від суми кредиту, а також 50 грн. За період з 23-го по 24-й місяць користування кредитом 3,5 % від суми кредиту, а також 50 грн, зазначеної в цій оферті без ПДВ.
З урахуванням встановлених вище обставин, позовні вимоги про стягнення комісії за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року задоволенню не підлягають, у зв`язку з тим, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року у розмірі 28 876,02 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 28 870,60 грн; заборгованість за відсотками 5,42 грн.
Розподіл судових витрат.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з цим позовом Акціонерним товариством «Сенс Банк» сплачено 2 422,40 грн судового збору за подання позову (позов подано через систему Електронний Суд), що підтверджується меморальним ордером № 974547 від 17 жовтня 2025 року (а.с. 6).
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 536,34 грн (28 876,02 / 45 529,60 х 2 422,40 = 1 536,34).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 289, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк»заборгованість за кредитним договором № 402170911 від 20 червня 2021 року у розмірі 28 876 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 02 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 28 870 (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят) грн 60 коп; заборгованість за відсотками 5 (п`ять) грн 42 коп.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 34 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 16 грудня 2025 року.
Суддя А.О. Логвінов