ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 521/1636/14-ц

провадження № 61-5238св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович,

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року у складі судді Плавич І. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 18 березня 2025 року у складі колегії судів: Назарової М. В., Кострицького В. В., Коновалової В. А.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс») про заміну сторони виконавчого провадження

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ухвалив постанову про таке:

І. Вступ

1. У грудні 2021 року ТОВ «Укрдебт Плюс»звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 521/1636/14-ц.

2. Суд першої інстанції заяву задовольнив.

3. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

4. Апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції в частині, що стосується боржника ОСОБА_1 , скасував та ухвалив нове судове рішення про часткове задоволення заяви. Ухвала суду першої інстанції щодо боржника ОСОБА_2 не була предметом апеляційного перегляду.

5. ОСОБА_1 оскаржила ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказала те, що суди порушили норми процесуального права при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження.

6. Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.

ІІ. Короткий зміст вимог заяви

7. Заяву про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Укрдебт Плюс» мотивувало тим, що на підставі договору про купівлю-продаж майнових прав, укладеного 13 травня 2020 року між ним та ПАТ «Дельта банк», відбулось відступлення на його користь права вимоги за кредитним договором від 02 жовтня 2006 року.

8. У зв`язку з цим ТОВ «Укрдебт Плюс»просило замінити стягувача у справі з примусового виконання виконавчого листа № 521/1636/14-ц з ПАТ «Дельта банк» на його правонаступника у зв`язку із переходом до нього прав кредитора відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 13 травня 2020 року № 2244/К.

IIІ.Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

9. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року заяву задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «Укрдебт Плюс».

10. Суд першої інстанції з урахуванням вимог ТОВ «Укрдебт Плюс» вбачав обґрунтованим замінити стягувача у виконавчому провадженні.

ІV. Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Одеського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року в оскаржуваній частині скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ТОВ «Укрдебт Плюс» задоволено частково.

Замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» у виконавчому листі № 521/1636/14-ц, виданому 06 вересня 2017 року на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 березня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині солідарного боржника ОСОБА_1 на його правонаступника - ТОВ «Укрдебт Плюс».

12. Постанова апеляційного суду мотивована так:

- суд першої інстанції залишив поза увагою те, що предметом доказування у справі про заміну сторони виконавчого провадження є наявність такого виконавчого провадження;

- до заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Укрдебт Плюс» додало копію виконавчого листа лише щодо боржника ОСОБА_2 . Станом на час звернення ТОВ «Укрдебт Плюс» до суду виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 було відсутнє;

- строки пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі щодо боржника ОСОБА_1 не є пропущеними, оскільки переривалися пред`явленням такого до виконання у відповідності до частини четвертої статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон від 02 червня 2016 року № 1404-VIII);

- наявні правові підстави для заміни сторони не у виконавчому провадженні, яке станом на час звернення до суду із заявою відсутнє, а боржника у виконавчому листі, оскільки метою звернення ТОВ «Укрдебт Плюс» є саме реалізація набутого ним права стягувача та пред`явлення виконавчого листа до виконання з належним стягувачем.

V. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

13. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Главацький Ю. А. просить ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження.

14. Касаційна скарга мотивована так:

- жоден із долучених ТОВ «Укрдебт Плюс» письмових доказів не вказує на правонаступництво за кредитним договором від 02 жовтня 2006 року № 3-157/ПС-10/06, на підставі яких судом було прийнято рішення та видано виконавчі листи. Оригінали таких документів суд першої інстанції не витребував та належним чином не дослідив;

- неможливо встановити дійсність факту відступлення на користь ТОВ «Укрдебт Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором;

- матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається ТОВ «Укрдебт Плюс» в обґрунтування заявлених вимог;

- як на момент звернення ТОВ «Укрдебт Плюс» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, так і на час подання касаційної скарги виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі № 521/1636/14-ц, виданих Малиновським районним судом м. Одеси, були закінчені та жодних нових виконавчих проваджень відкрито не було;

- ТОВ «Укрдебт Плюс» не ставить питання про відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), тому відсутні підстави для задоволення його заяви;

- розглядаючи заяву ТОВ «Укрдебт Плюс», суд першої інстанції дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну стягувача, проте суд не врахував, що ОСОБА_1 не отримувала жодних сповіщень (судових повісток) про розгляд справи;

- оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення боржників про розгляд справи, тобто відсутні будь-які дані щодо їхньої обізнаності про час та місце розгляду заяви, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, тому суд першої інстанції допустив порушення порядку розгляду цієї заяви;

- апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, застосував норми права без урахування висновків, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

VI. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

15. 11 вересня 2025 року представник ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвокат Пивоваров В. І. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому навів такі мотиви для відмови у її задоволенні:

- ухвала суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні є законною та обґрунтованою, так як ТОВ «Укрдебт Плюс» надало належним чином засвідчені докази, які підтверджують перехід до нього права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Дельта банк», а саме копії договору від 13 травня 2020 року № 2244/К про відступлення прав вимоги, витягу з додатку № 1 до цього договору, платіжного доручення від 06 травня 2020 року про оплату коштів за придбання активів згідно з протоколом електронних торгів;

- інформація про відступлення права вимоги від ПАТ «Дельта банк» до ТОВ «Укрдебт Плюс» є загальнодоступною, тому ОСОБА_1 чи її представник могли це додатково перевірити, зокрема, на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та на електронному майданчику https://prozorro.sale;

- кредитний портфель, відступлений за договором від 13 травня 2020 року № 2244/К, складається з прав вимоги за 241 кредитним договором. ТОВ «Укрдебт Плюс» надало до суду засвідчену виписку з додатку до договору, що стосується лише кредитного договору, укладеного з ОСОБА_1 , тому що не було необхідності надавати весь перелік кредитних договорів, права вимоги за якими було відступлено;

- встановлення всіх боржників, права вимоги до яких відступлено відповідно до договору від 13 травня 2020 року №2244/К, не має значення для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі;

- суд апеляційної інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про заміну стягувача ПАТ «Дельта банк» у виконавчому листі № 521/1636/14-ц на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс»;

- заява ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження направлялася рекомендованим листом усім учасниками справи, в тому числі ОСОБА_1 на її поштову адресу;

- ОСОБА_1 могла знати про розгляд заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження та за наявності її бажання могла взяти участь у судовому засіданні;

- в апеляційному суді представник ОСОБА_1 - адвокат Главацький Ю. А. брав участь у розгляді справи та зміг реалізувати своє право на надання пояснень і доказів. Тому доводи касаційної скарги з приводу обмеження права ОСОБА_1 брати участь у розгляді справи є безпідставними. Позиція ОСОБА_1 була почута апеляційним судом та їй надана належна оцінка;

- постанова Одеського апеляційного суду від 18 березня 2025 року ухвалена відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду у подібних справах, є законною та обґрунтованою.

VІІ. Рух справи в суді касаційної інстанції

16. У квітні 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду.

17. Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.

18. Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.

19. 08 жовтня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

20. Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду.

21. Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2025 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року в частині, що стосується боржника ОСОБА_1 та відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині, що стосується боржника ОСОБА_2 .

VІІІ. Фактичні обставини, встановлені судами

22. 02 жовтня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українській промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3-157/ПС-10/06, за умовами якого банк надав позичальниці кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 50 000,00 доларів США з розрахунку 13,5% річних на строк до 01 жовтня 2020 року (т. 1 а. с. 163-165).

23. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 3/157/ПС-10/06/П (т. 1 а. с. 168).

24. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2015 року у справі 521/1636/14-ц відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а. с. 81-82).

25. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2006 року № 3-157/ПС-10/06 у розмірі 559 492,10 грн та судові витрати (т. 1 а. с. 149-152).

26. На виконання цього судового рішення 06 вересня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи у справі № 521/1636/14-ц.

27. 13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» був укладений договір № 2244/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 683.

28. В порядку та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «Укрдебт Плюс» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

29. Згідно з цим договором ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 02 жовтня 2006 року № 3-157/ПС-10/06.

30. Пунктом 5.6. договору визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами, скріплення відтисками печаток та нотаріального посвідчення (т. 1 а. с. 169-170).

31. Відповідно до наданої копії платіжного доручення від 06 травня 2020 року № 193 ТОВ «Укрдебт Плюс» перерахувало ПАТ «Дельта банк» 27 430 766,83 грн згідно із протоколом від 14 квітня 2020 року № UA-EA-2020-03-24-000002-b (т. 1 а. с. 172).

ІХ. Позиція Верховного Суду

32. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 6), Верховний Суд зазначає таке.

33. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

34. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

35. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК, в межах стадій судового процесу.

36. За змістом частини першої статті 55 ЦПК у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

37. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша-друга статті 442 ЦПК).

38. Також частиною п`ятою статті 15 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIIIпередбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

39. Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

40. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК).

41. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

42. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10).

43. Велика Палата Верховного Суду також виснувала про те, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) (статті 55 ЦПК). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК (аналогічні положення містить частина п`ята статті 442 ЦПК) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17).

44. У цій справі ТОВ «Укрдебт Плюс» просило суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Дельта банк» його правонаступником.

45. Заява обґрунтована тим, що на підставі договору про купівлю-продаж майнових прав, укладеного 13 травня 2020 року між ТОВ «Укрдебт Плюс» та ПАТ «Дельта банк», відбулось відступлення на його користь права вимоги за кредитним договором від 02 жовтня 2006 року.

46. Звертаючись до суду із такою заявою, ТОВ «Укрдебт Плюс» зазначило, що 28 листопада 2019 року виконавчий лист у справі був повернутий стягувачу, про що міститься відмітка виконавця, і він знаходиться у ТОВ «Укрдебт Плюс».

47. Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Журиди С. М. перебувало виконавче провадження № 60051529 з примусового виконання виконавчого листа № 521/1636/14-ц, виданого 06 вересня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» грошових коштів у розмірі 563 328,90 грн, яке було відкрито 12 вересня 2019 року, а 19 лютого 2020 року такий виконавчий лист був повернутий без подальшого виконання стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Інших відомостей щодо відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 автоматизована система виконавчого провадження не містить.

48. Встановивши, що станом на час звернення ТОВ «Укрдебт Плюс» до суду, виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 було відсутнє, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни сторони не у виконавчому провадженні, а стягувача у виконавчому листі, оскільки метою звернення ТОВ «Укрдебт плюс» є саме реалізація набутого ним права стягувача та пред`явлення виконавчого листа до виконання з належним стягувачем.

49. Суд апеляційної інстанції врахував, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі щодо боржника ОСОБА_1 не є пропущеними, оскільки переривалися пред`явленням такого до виконання у відповідності до частини четвертої статті 12 Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

50. Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, наявних у матеріалах справи, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» і заміни стягувача у виконавчому листі.

51. У касаційній скарзі ОСОБА_1 не наводить таких аргументів і доводів, які спростовують висновки апеляційного суду про часткове задоволення заяви.

52. Доводи касаційної скарги про відсутність підтвердження відступлення на користь ТОВ «Укрдебт Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором спростовуються матеріалами справи. ТОВ «Укрдебт Плюс» надало достатні докази, які підтверджують перехід до нього права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Дельта банк».

53. Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції допустив порушення порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки не повідомив боржників про час та місце її розгляду, слід залишити поза увагою з огляду на те, що апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції в межах своїх повноважень скасував та ухвалив нове судове рішення з участю представника ОСОБА_1 в судовому засіданні.

54. Враховуючи характер спірних правовідносин та застосовані судом норми права, наведена в касаційній скарзі практика Верховного Суду (див. пункт 14) не свідчить про застосування норм права у цій справі без урахування висновків, що містяться у зазначених ОСОБА_1 постановах.

Х. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

55. Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині, ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права.

56. Незгода ОСОБА_1 із судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).

57. Апеляційний суд належним чином, з дотриманням норм статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно встановив обставини справи та правильно частково задовольнив заяву.

58. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування постанови апеляційного суду, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, що відповідатиме статті 410 ЦПК.

59. Оскільки постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін, судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Із цих підстав,

керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного суду від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко