МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Справа № 370/3483/24

Провадження № 2/370/1422/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді

Сініциної О.С., розглянувши у приміщенні суду у селищі Макарові Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 02 грудня 2024 року представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - Киричук Галина Миколаївна звернулася із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 114 509,36 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, 16 лютого 2023 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № , за яким АТ «ПУМБ» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 101 554,51 гривень, а відповідач зобов`язалась повернути кредит згідно з графіком платежів та сплатити відсотки за користування грошовими коштами.

АТ «Перший український міжнародний банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, на умовах, передбачених Договорами та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач, зі свого боку, належним чином не виконала зобов`язання, шляхом вчасного повернення коштів для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку із чим станом на 06 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 114 509,36 грн, яка складається з:

89 902,02 грн заборгованість за кредитом; 10,91 грн заборгованість за процентами; 24 596,43 грн заборгованість за комісією.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 11 грудня 2024 року відкрив провадження у цивільній справі, розгляд якої вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження від 11 грудня 2024 року направлялася відповідачу за адресою її реєстрації, однак рекомендоване повідомлення

№ 583 повернулося до суду з відміткою «адресат відмовився», що з урахуванням пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним повідомленням про розгляд справи.

Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке.

ОСОБА_1 16 лютого 2023 року звернулася до АТ «ПУМБ» із заявою

№ на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви, відповідач, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

За умовами договору № відповідачу надається споживчий кредит в сумі 101 554,51 грн строком на 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%; розмір процентної ставки 0,01% річних.

Так, позивач виконав своє зобов`язання за договором та перерахував відповідачу на її рахунок НОМЕР_1 (який також вказана у договорі комплексного банківського обслуговування фізичної особи) грошові кошти в розмірі 101 554,51 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.62809058.67282.25578 від 16 лютого 2023 року.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором від 16 лютого 2023 року, вбачається, що станом на 06 жовтня 2024 року (включно), сума боргу складає 114 509,36 грн, яка складається з: 89 902,02 грн заборгованості за кредитом; 10,91 грн заборгованості за процентами; 24 596,43 грн заборгованість по комісії.

Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі

№ 638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

У матеріалах справи міститься письмова вимога (повідомлення) позивача до відповідача про дострокове повернення кредитної заборгованості № КНО-44.22/561

від 07 жовтня 2025 року. Водночас, під час перевірки номеру відправлення 095 за допомогою тренінгових відправлень Укрпошта, суд встановив, що дані про відправлення за номером 095 на відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Кошти у позику надавалися строком на 36 місяців, останній платіж передбачався

16 лютого 2026 року, позивач із позовом звернувся до суду 02 грудня 2025 року.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений законом порядок. Право кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування».

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач направляв вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідач такі вимоги отримала, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло право на дострокове стягнення заборгованості у судовому порядку, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація сторін:

- Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» адреса розташування: вулиця Андріївська, будинок 4, місто Київ, 04070, ;

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О. С. Сініцина