Справа № 453/1119/25
№ провадження 2/453/625/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судових засідань Бендеш А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та стягнення вартості частки спільного майна,-
11.07.2025 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Івануса М.І. через систему «Електронний суд» звернулась до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить:
- визнати транспортний засіб марки Fiat Talento, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білий, спільним майном подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 );
- залишити у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) легковий автомобіль Fiat Talento, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білий;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - 1/2 частину ринкової вартості автомобіля в сумі 276 846,00 грн. (двісті сімдесят шість тисяч вісімсот сорок шість гривень 00 копійок);
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - судові витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, сплачений судовий збіру у розмірі 2768,46 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім гривень та 46 копійок) та витрати за правову допомогу адвоката;
- помилково сплачений судовий збір у розмірі 2768,46 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім гривень та 46 копійок) повернути на розрахунковий рахунок згідно реквізитів, які долучені до матеріалів справи.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14.07.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 23.09.2025 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду.
Позов обгрунтований тим, що 13 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб в Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 79. За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому сімейне життя між сторонами не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а тому подано позовну заяву про розірвання шлюбу до суду.
За час перебування у шлюбі, а саме 24.12.2021 року позивачем та відповідачем було придбано транспортний засіб марки Fiat Talento, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_5 , який відповідач вивіз за межі України.
Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням розділити спільне майно, але станом на день подання позову відповідач відповіді не надав і добровільно поділити майном не погоджується, тому позивачка змушена звернутися до суду.
Позивачка зазначає, що спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий за спільні кошти, а відтак позивачці належить 1/2 частина вказаного транспортного засобу.
Згідно з довідки експерта-оцінювача ОСОБА_4 від 23.05.2025 року середня ринкова вартість транспортного засобу марки Fiat Talento, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, станом на 23.05.2025 року становить 13 342 USD або відповідно до курсу НБУ (1 USD= 41,4999 грн.) 553 692 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі шістсот дев`яносто дві) грн.
Таким чином, половина вартості спірного транспортного засобу становить 276 846 грн. Оскільки транспортний засіб є неподільною річчю (відповідно до ст. 183 ЦК України), його неможливо поділити без втрати функціонального призначення.
Позивачка зазначає, що автомобіль перебуває у постійному користуванні відповідача, 18.02.2022 року відповідач виїхав ним за межі України в республіку Польща та станом на даний час не надає доступу до даного авто, а здійснює самостійно користування та розпорядження таким транспортним засобом, з огляду на що позивачка звернулась з даною позовною заявою до суду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але попередньо її представником адвокатом Іванус М.І. подано клопотання про розгляд справи без його участі та участі довірителя. Позов просить задоволити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Андрейків Ю.Я. у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.
На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
13 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб в Миколаївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 79.
За час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як встановлено судом, за час перебування у шлюбі, а саме 24.12.2021 року ОСОБА_2 було придбано транспортний засіб марки Fiat Talento, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_5 , на підставі договору СГ № 202.
У ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Аналогічне положення містить і ст. 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Згідно зі ст. 61 СК України, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Враховуючи, що сторонами справи не оспорювалось те, що транспортний засібмарки Fiat Talento, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білий, придбано за час шлюбу, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19) вказано, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.
Автомобілі в розумінні ст. 183 ЦК України є неподільними речами. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст. 71 СК України) або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки.
Згідно довідки експерта-оцінювача ОСОБА_4 від 23.05.2025 року, середня ринкова вартість транспортного засобу марки Fiat Talento, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.3 (вид палива дизель), станом на 23.05.2025 року згідно зібраної інформації становить 13 342 USD або відповідно до курсу НБУ (1 USD= 41,4999 грн.) 553 692 (п`ятсот п`ятдесят три тисячі шістсот дев`яносто дві) грн.
Беручи до уваги, що спірний транспортний засіб знаходиться у спільній сумісній власності подружжя та підлягає поділу між ними у порядку передбаченому статтею 71 СК України, а також, враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю, постійно перебуває у фактичному користуванні відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, визначивши її розмір, виходячи з вартості, зазначеної у довідки експерта-оцінювача ОСОБА_4 від 23.05.2025 (553 692,00 грн. x 1/2 частку = 276 846,00 грн.).
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, із відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 2 768,46 грн. Сплачений судовий збір в розмірі 2 768,46 грн. повернути позивачці, як надмірно сплачений.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою надано копію Договору (примірник ІІІ) про надання юридичних послуг №08/05/2025, відновідно до якого 08 травня 2025 року між адвокатом Іванус Миколаю Ігоровичем, який діє на підставі Свідоцтва, виданого Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за №4121/10 від 22 жовтня 2009 року (надалі Виконавець) з однієї сторони, і гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Клієнт), з іншої сторони, разом надалі за текстом іменуються Сторони, укладено договір про надання правової допомоги в цивільних справах пов`язаних з розірванням шлюбу та поділом майна, отриманні копій судових документів та представництво інтересів в суді, а також в усіх державних, комунальних чи приватних установах, підприємствах та організаціях без обмеження в доступі до інформації.
Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).
Також в питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи документального підтвердження надання позивачці правової допомоги, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу.
Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної вимоги, так як в матеріалах справи відсутні докази понесення таких витрат.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 60, 68-70 СК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизнання права спільної сумісної власності та стягнення вартості частки спільного майна задовольнити.
Визнати транспортний засіб марки Fiat Talento, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білий, спільним майном подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Залишити у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) легковий автомобіль Fiat Talento, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білий.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - 1/2 частину ринкової вартості автомобіля в сумі 276 846,00 грн. (двісті сімдесят шість тисяч вісімсот сорок шість гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - сплачений судовий збіру у розмірі 2 768,46 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім гривень) 46 копійок.
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 768,46 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім гривень) 46 копійок, як надмірно сплачений.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: с. Сопіт Стрийський район Львівська область, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя