Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2025 Справа №607/7475/25 Провадження №2/607/2812/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бойко О.В.

представника відповідача Єлісєєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТзОВ «ФК ЄАПБ») звернулось із позовом до ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №18029-072023 від 13 липня 2023 року в сумі 64 312,00 грн., №08512-08/2023 від 07 серпня 2023 року в сумі 23 200,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 13 липня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08512-08/2023. Крім цього, 29.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача за вказаними кредитними договорами. Відтак, вважає, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 64 312,00 грн, за кредитним договором №18029/07/2023 з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 312,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором №08512-08/23 в сумі 23 200,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 200,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту передачі права грошової вимоги за вказаними договорами до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач заборгованість не погашала, а тому просить стягнути з відповідача в їх користь заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 87 512,00 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Єлісєєв Д.О. надав суду відзив на позовну заяву, у якій сторона позивача позов визнала частково. Не погоджується із нарахованими відповідачу відсотками за вказаними правочинами, оскільки заявлена сума не обґрунтована належними розрахунками. Вважає, що надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитами є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не є правовою підставою для стягнення відповідних сум. Вважає, що позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми заборгованості. Зазначив, що на думку сторони відповідача, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку є вірними. Відповідач вважає, що нарахована позивачем сума по відсотках за користування кредитом в розмірі 87 512,00 грн. не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів. Також вказує, що передбачення в договорах розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Кредитори, як фінансові установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договорів позики на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Вказує на те, що оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами за двома договорами складає 87 512,00 грн., вона не є співмірною із тілом кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитних установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації. Просить зменшити суму стягнення за процентами до заявленого тілу кредиту. Також вважає, що позивач не надав доказів переходу права вимоги до нього за кредитними договорами. Вважає, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами на умовах, що вказані в наданих копіях договорів, не довів перерахування відповідачу тіла кредиту первісними кредиторами, не довів розміру фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісним кредиторам за отримання грошових вимог по кредитним договорам, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що відповідно до умов договору про надання кредитів, кошти надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Позивачем надано до суду всі наявні документи за спірними кредитними договорами, які були передані йому первісними кредиторами. Щодо нарахування відсотків за кредитними договорами, укладеними відповідачем із ТОВ «Аванс Кредит», зазначив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів (у п.1.4.1, кредитного договору №08512-08/2023 від 07.08.2023, процентна ставка становить 2,5% в день та кредитного договору №18029-07/2023 від 13.07.2023 1,99 % в день), що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого договору, на таких умовах, шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вважає, що заборгованість відповідачу нараховано відповідно до умов вказаних кредитних договорів. Відповідачем при їх підписанні не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження нею всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодилася з Правилами надання кредиту ним висловлено не було.Також, вказує на те, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним Договором, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював додаткових нарахувань та не застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача. Вказує на те, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Вважає, що Позивачем надано до матеріалів справи, в якості підтвердження факту переходу прав за зобов`язаннями до відповідача: копію Витягу з Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; витяг з Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; Платіжну інструкція №21234 від 30.04.2024 року. Враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, Позивачем надано витяг з Реєстру боржників, яка містить лише дані Відповідача. Вважає, що договори факторингу між Первісним кредитором та Позивачем укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цих договорів, не порушує права та законні інтереси відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Єлісєєв Д.О. надав суду додаткові пояснення, згідно яких сторона відповідча визнає позовні вимоги на загальну суму 19 000 грн., лише у частині тіла кредиту за вказаними кредитними договорами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Єлісєєв Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, на суму 19 000 грн., покликавшись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових пояснень.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

13 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (Товариство) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18029-07/2023.

Згідно п. 1.1 Договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 13.07.2023. Наданий кредит Клієнт зобов?язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 06.07.2024.

Відповідно до п. 1.4. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована.

Згідно п. 1.4.1., процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору.

Відповідно до п. 1.4.2., якщо Клієнт 06.08.2023 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку в розмірі ---% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) він зобов?язаний сплатити перший платіж та наступні платежі в розмірі відповідно до Графіку платежів.

Крім того, 07 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (Товариство) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Договір про надання фінансового кредиту № 08512-08/2023.

Згідно п. 1.1 Договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 07.08.2023. Наданий кредит Клієнт зобов?язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 31.07.2024.

Відповідно до п. 1.4. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована.

Згідно п. 1.4.1. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору.

Зазначені кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитних договорів.

Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 кредитних договорів, кошти надаються ТОВ «Аванс кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Аванс Кредит» суми кредиту за вказаними реквізитами.

Підписанням вказаних кредитних договорів, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Аванс кредит» (п.п. 7.6 кредитних договорів).

На виконання зообов`язань за вказаними кредитними договорами, первинний кредитор ТзОВ «Аванс кредит» перерахував відповідачу кредитні кошти, а саме за кредитним договором №18029-07/2023 від 13.07.2024 у розмірі 15 000 грн., а також за кредитним договором №08512-08/2023 від 07.08.2023 у розмірі 4000 грн., що визнається стороною відповідача у судовому засіданні, а тому в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

29.04.2024 між ТзОВ «Аванс кредит» (Фактор) та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» (Клієнт) укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТзОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього договору.

Відповідно до Витягу із Реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18029-07/2023 в сумі 64 312,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 312,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором №08512-08/2023 в сумі 23 200,00 грн., з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно п. 3.9. договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, Клієнт зобов?язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Відтак, суд вважає, що позивач набув право вимоги за вказаними кредитними правочинами до відповідача, підтвердивши наведеними доказами таке право.

Позивач зазначив, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором №18029-072023 від 13 липня 2023 року в сумі 64 312,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 312,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором №08512-08/2023 від 07 серпня 2023 року в сумі 23 200,00 грн., з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 3 статті 77 ЦПК України, визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Устатті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи Кредитний договір №18029-072023 від 13 липня 2023 року та Кредитний договір №08512-08/2023 від 07 серпня 2023 року, укладений між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

За таких підстав, суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства між первинним кредитором ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено зазначені кредитні договори в електронній формі.

Статтею 1077 ЦК України, передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідност. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.

У відповідності до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав..

Відповідно до вимогстатті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України, свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач підтвердив своє право вимоги за кредитним договром №18029-07/2023 від 13.07.2023, а також за кредитним договором №08512-08/2023 від 07.08.2023.

Статтею 525 ЦК України, визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексуу строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, вимоги частини другоїстатті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.

Судом встановленолл, що відповідач належним чином взятих на себе зобов`язань за зазначеними правовочинами не виконував, унаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №18029-07/2023 від 13.07.2023, укладеного між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача становить 64 312,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 49 312,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №08512-08/2023 від 07.08.2023, укладеного між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача ОСОБА_2 , становить 23 200,00 грн., з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

При цьому, суд вважає, що надані позивачем розрахунки, у тому числі нарахування відсотків відповідають пунктам 1.4.1 зазначених кредитних договорів, а також строку їх нарахування, оскільки нарахолвані у межах строку кредитування, встановлених у пунктах 1.2. таких договорів.

Окільки, як зазначв суд, відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували твердження позивача не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі та нарахованих відсотків не має, відтак, суд доходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд не вважає, що нарахування відсотків за кредитними договорами не відповідають вимогам закону, у тому числі ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У матеріалах справи відсутні відомості про оспорення відповідачем судовому порядку умов укладеного кредитного договору, визнання його в судовому порядку недійсним в цілому або в частині. Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину правомірність положень договору презюмується. З матеріалів справи вбачається, що відповідач на час укладення кредитного договору був обізнаний із відсотковою ставкою за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту, а також графіком платежів за договором. Проте, свої зобов`язання у визначений договором строк щодо повернення кредиту, сплати процентів не виконав.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

-за кредитним договором № 18029-07/2023 у розмірі 64 312 (шістдесят чотири тисячі триста дванадцять) грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., 49 312 (сорок дев`ять тисяч триста дванадцять) грн. заборгованість за відсотками;

-за кредитним договором №08512-08/2023 у розмірі 23 200 (двадцять три тисячі двісті) грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., 19 200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн. заборгованість за відсотками,

а всього на загальну суму 87 512 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот дванадцять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний зміст рішення складений 02.12.2025.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан