Провадження № 2-к/357/1/25
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бебешко М. М. ,

при секретарі Ільницька І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 2) ОСОБА_2 , про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася суду з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення Окружного суду Аттунда міста Соллентуна від 09 липня 2010 року у справі № Т 5575-10, яким розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Обґрунтовує клопотання тим, що шлюб був зареєстрований 16 травня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що було зроблено актовий запис № 654. 09 липня 2010 року даний шлюб було розірвано судом першої інстанції Аттунда в місті Соллентуна, Швеція (справа № Т5575-10). Вказане рішення суду набрало законної сили і було апостильоване заявницею 23 липня 2012 року у місті Соткгольм, державним нотаріусом Анне-Марі Бонде. Проте для реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС України необхідно визнати вказане рішення суду. Між Україною та Королівством Швеція немає укладених договорів, якими передбачається процедура визнання рішень судів, а тому визнання рішення суду буде проводитися за принципом взаємності.

Суд у п`ятиденний строк письмово повідомив заінтересовану особу Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області про надходження клопотання за запропонував у місячний строк подати можливі заперечення проти даного клопотання.

04 листопада 2025 року на адресу суду з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області надійшов лист, згідно з яким начальник вказаного відділу просила прийняти рішення згідно чинного законодавства без представника відділу, заперечень проти даного клопотання у відділу немає.

Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року клопотання призначено до розгляду на 12 грудня 2025 року.

В судове засідання 12 грудня 2025 року заявниця та заінтересовані особи не з`явилися.

За таких обставин, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, без участю заявниці та заінтересованих осіб.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксації не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

16 травня 2008 року між громадянином Республіки Боснія і ОСОБА_5 та громадянкою України ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що було зроблено актовий запис № 654.

Рішенням суду першої інстанції Аттунда від 09 липня 2010 року в місті Соллентуна, Швеція, (справа № Т5575-10) ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 .

23 липня 2012 року за № 3168 державним нотаріусом Анне-Марі Бонде у місті Стокгольм, Швеція, проставлено апостиль.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право", в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 року N 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" роз`яснено, що, згідно з міжнародними договорами України рішення, які не потребують виконання (про визнання прав, оголошення банкрутом, визнання недійсними певних актів, визнання, оспорення чи позбавлення батьківства, розірвання шлюбу, встановлення фактів, що мають юридичне значення, усиновлення, визнання громадянина безвісно відсутнім чи оголошення померлим тощо), які постановлені судом однієї з Договірних Сторін і набрали законної сили, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови, що установою юстиції запитуваної Договірної Сторони раніше в цій справі не було постановлено рішення, яке набрало законної сили, або якщо згідно з даним договором, а в не передбачених ним випадках - згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано, справа не належить до виключної компетенції її установ юстиції.

Відповідно до п. 6 ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні клопотання, заперечень проти цього клопотання від заінтересованої особи не надходило, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 471-473 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 2) ОСОБА_2 , про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме Окружного суду Аттунда міста Соллентуна від 09 липня 2010 року у справі № Т5575-10, яким розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Бебешко