Справа № 718/2757/25
Провадження 2/718/982/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) третя особа: орган опіки та піклування в особі Чагорської сільської ради (с.Чагор вул..Незалежності, 79, Чернівецького району Чернівецької області) про позбавлення батьківських прав,-

за участю: позивачки ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Чагорської сільської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 09.03.2011 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05.05.2014 року у справі №715/666/14 шлюб між ними розірвано.

Посилається на те, що протягом уже більше ніж 10 років відповідач зовсім не цікавиться дітьми - не бере участі у їх вихованні та матеріальному утриманні дітей, не надає коштів на їх харчування і одяг, так і на їх розвиток, дозвілля та ліки, коли діти хворіють. Під час хвороби дітей, опікується їх здоровям тільки вона, особисто доглядаючи за ними, звертаючись до медичних установ та купуючи необхідні ліки. Діти перебувають на обліку у Чагорській АЗПСМ, що підтверджується довідками.

Крім того, вказує на те, що на даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який після реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини « ОСОБА_6 ». У цьому шлюбі у них народилося ще дві донечки ОСОБА_7 , 2015 року народження, та ОСОБА_8 , 2023 року народження.

Вони з чоловіком та діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з сільської ради, але фактично вся сімя більше п`яти років проживає в АДРЕСА_3 . Саме її новий чоловік ОСОБА_9 вже більше десяти років фактично взяв на себе зобов`язання щодо виховання та матеріального утримання її дітей від першого шлюбу та активно допомагає у їх вихованні, забезпечуючи належні умови для їх розвитку. Діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 називають його батьком.

Позивачка також посилається на те, що діти стабільно відвідують навчальний заклад Чагорський ліцей, куди приводить їх та забирає вона, відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, в школі жодного разу не з`являвся.

На підставі наведеного, просить позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Вказала, що відповідач взагалі не цікавиться дітьми, матеріально не допомагає. Перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, останній зловживав алкоголем та часто її бив. У 2013 році вигнав її з дому, де вони проживали разом у с. Мамаївці, а дітей відвіз до її матері. З того часу він має іншу сімю і просив його не турбувати.

Пояснила суду, що перебуває в іншому шлюбу з 2020 року, від якого має двоє дітей та буде мати третю. Діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 називають її чоловіка батьком, свого рідного батька незнають. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов відповідач не подав.

Представник органу опіки та піклування в особі Чагорської сілської ради в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, скерував на адресу суду заяву, у якій висновок орагну опіки та піклування підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні повідомив, що бачив рідного батька один, або два рази, батько взагалі ним та сестрою не цікавиться, нічим не допомагає, про них турбується вітчим «тато» ОСОБА_12 .

Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судовому засіданні зазначила, що рідного батька взагалі не знає, нею опікується вітчим «тато» ОСОБА_12 , купує продукти харчування та одяг.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, думку дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05.05.2014 року у справі №715/666/14-ц розірвано (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 13.06.2012 року ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 08.11.2024 року ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно характеристики Чагорського ліцею Чагорської сільської ради Чернівецької області №104 від 26.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_14 є ученицею 8-А класу даного закладу. Зарекомендувала себе як працьовита, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня, має довільну зорову пам`ять, може добре запам`ятовувати навчальний матеріал, проявляє інтерес лише до окремих предметів. За характером добра, щедра, врівноважена, відкрита до спілкування. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере участь у громадському житті школи та класу, правила поведінки свідомо виконує, користується повагою серед товаришів. Мати дитини ОСОБА_1 бере активну участь у вихованні та навчанні ОСОБА_11 , приділяє належну увагу її розвитку, завжди цікавиться поведінкою дитини, допомагає в організації різних позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори. Батька ОСОБА_2 за час навчання в школі не було, участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться (а.с.11).

Відповідно до довідки сімейного лікаря Чагорського АЗПСМ від 19.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на «Д» обліку в Чагорській АЗПСМ, діагноз: практично здорова (а.с.12).

Згідно характеристики Чагорського ліцею Чагорської сільської ради Чернівецької області №13/96 від 18.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 , 2011 року народження, є учнем 9-А класу даного закладу. За час навчання у школі зарекомендував себе сумлінним, працелюбним, уважним учнем. Володіє навчальним матеріалом на початковому і середньому рівні. Не навчається в повну міру своїх можливостей, має непогану зорову і слухову пам`ять, при бажанні гарно і швидко запам`ятовує навчальний матеріал, особливий нахил має до предметів гуманітарного циклу, фізично розвинений, витривалий, любить спорт, дорученя учнівського колективу, класного керівника виконує добросовісно. Вихованням сина займається мати, регулярно відвідує батьківські збори, завжди цікавиться навчанням та поведінкою сина у школі, дитина охайна.

Батько ОСОБА_2 навчанням сина в школі не цікавиться, не відвідував батьківські збори, жодного разу не був у ліцеї (а.с.13-14).

Відповідно до довідки сімейного лікаря Чагорського АЗПСМ від 19.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на «Д» обліку в Чагорській АЗПСМ, діагноз: практично здоровий (а.с.15).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 29.07.2020 року вбачається, що 29.07.2020 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який після реєстрації змінив прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.16).

Відповідно до Довідки №347 від 07.08.2025 року Кельменецької селищної ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: заявник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.17).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чагорської сілської ради, який затверджено Рішенням Чагорської сільської ради №120-9/2025 від 08.09.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18-19).

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки, або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За положеннями частин першої - четвертої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) вказано, що звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

У частині першій статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок свідомої поведінки та нехтування покладених на нього, як батька, обов`язків, тривалий час ухиляється від їх виконання, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні, а відтак слід позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12,13, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст.ст. 164-166 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк