Провадження № 2-с/202/54/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Марченко Н.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Коломойцем Сергієм Володимировичем, про скасування судового наказу, виданого 21 листопада 2025 року за заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради,

У С Т А Н О В И В:

21 листопада 2025 року Індустріальним районним судом міста Дніпра за заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради був виданий судовий наказ, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з грудня 2022 року по вересень 2025 року у розмірі 13877 грн. 93 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

У встановлений строк боржник ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Коломойця С.В. звернувся з заявою про скасування цього судового наказу, посилаючись на те, що заява про видачу судового наказу була подана стягувачем передчасно та він є неналежним боржником, оскільки не є власником або користувачем квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за якою нарахована заборгованість.

За цих підстав просить скасувати судовий наказ та стягнути з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на його користь понесені судові витрати в розмірі 4341,40 грн, які складаються з судового збору, витрат на правничу допомогу, інших витрат, здійснених з метою спростування вимог стягувача.

При розгляді цієї заяви суд керується наступним:

Відповідно до частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина 3 статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 163 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 статті 171 ЦПК України визначено, що в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз наведених норм свідчить, що в разі подання боржником в установлений строк заяви про скасування судового наказу суд скасовує виданий судовий наказ.

При цьому суд не оцінює наведені в заяві підстави для скасування судового наказу з точки зору їх обґрунтованості, так як в цьому разі вимоги стягувача підлягають судовому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що боржником у встановлений строк подана заява про скасування судового наказу, виданого 21 листопада 2025 року Індустріальним районним судом міста Дніпра у справі № 202/11133/25 (провадження № 2-н/202/1122/2025), такий судовий наказ підлягає скасуванню.

При цьому Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради має право звернутися з вимогами про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо вимог боржника про стягнення з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на його користь понесених судових витрат (витрат по сплаті судового збору, витрат на правничу допомогу, витрат, пов`язаних з отриманням доказів), то суд вважає, що в цій частині заява боржника задоволенню не підлягає.

Суд ураховує, що згідно зі статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що у справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Натомість цього згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками у справах позовного провадження.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принцип цивільного судочинства полягає у відшкодуванні судових витрат саме стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Приписами Розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» не передбачено розподілу будь-яких судових витрат між стягувачем і боржником за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу.

Навпаки частиною 2 статті 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, з огляду на те, що згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, а відповідно до статті 171 ЦПК України розгляд заяви боржника про скасування судового наказу проводиться без повідомлення стягувача та за результатами розгляду такої заяви (якщо відсутні підстави для її повернення) суд постановляє ухвалу про скасування судового наказу, не надаючи оцінку обґрунтованості наведених боржником підстав, та роз`яснює, що вимоги стягувача підлягають судовому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, то при вирішенні заяви про скасування судового наказу суд не вирішує питань, пов`язаних із розподілом судових витрат. Такі витрати, в тому числі по сплаті судового збору та на правничу допомогу, підлягають розподілу за результатами розгляду в порядку позовного провадження справи, в якій вирішується спір між сторонами по суті.

Тобто понесені боржником судові витрати у справі наказного провадження можуть бути розподілені за результатами розгляду вимог стягувача в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, вимога ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат, пов`язаних із поданням заяви про скасування судового наказу, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-171, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Коломойцем Сергієм Володимировичем, про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ, виданий 21 листопада 2025 року Індустріальним районним судом міста Дніпра у справі № 202/11133/25 (провадження № 2-н/202/1122/2025), про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з грудня 2022 року по вересень 2025 року в розмірі 13 877 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 93 коп. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 302 (триста дві) грн 80 коп.

Заяву ОСОБА_1 у частині відшкодування судових витрат залишити без задоволення.

Роз`яснити, що заявлені Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія Марченко