Справа № 393/669/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

за участю секретаря судового засідання Хильченка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст капітал'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Столітній М.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить: 1) стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №6950871 від 10.08.2023р. у розмірі 24 593,58 грн; 2) в порядку ч.10,11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат та 3% річних з відповідача на користь позивача; 3) роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Позов мотивований тим, що 10.08.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ''Авентус Україна'' (далі ТОВ ''Авентус Україна'') та відповідачем укладено договір №6950871, відповідно до якого сума кредиту 6 600 грн зі сплатою відсотків (далі договір). 27.05.2024р. між ТОВ ''Авентус Україна'' та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст Україна'' (далі - ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'') укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'' отримало право грошової вимоги до відповідача за договором. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'' від 25.11.2024р. змінено найменування товариства на ТОВ ''ФК ''Фінтраст капітал''. Відповідач має заборгованість за договором у сумі 24 593,58 грн, з яких 6 600 грн тіло кредиту, 8537,1 грн нараховані відсотки первісним кредитором, 9 456,48 грн нараховані відсотки ТОВ ''ФК ''Фінтраст капітал'' за 72 календарні дні. Так як, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, то позивач, у порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, просить застосувати наслідки порушення виконання рішення у виді сплати процентів річних та інфляційних втрат, передбачених ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості.

Ухвалою суду від 12.11.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано докази в ПАТ ''Банк Восток''.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві представник позивача Столітній М.М. просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1,3,4, 5 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до п.6,12 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з ч.12 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Положеннями ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'' визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ''Про електронний цифровий підпис'', за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 10.08.2023р. між ТОВ ''Авентус Україна'' та відповідачем укладено договір №6950871, відповідно до якого сума кредиту 6 600 грн, строк кредиту 363 дні, стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .

10.08.2023р. відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому наявна інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та ін.

10.08.2023р. ТОВ ''Авентус Україна'' перерахувало на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти у сумі 6 600 грн, що відповідно до копії довідки ТОВ ''Пейтек Україна'' від 12.06.2024р.

Із змісту інформації від 10.12.2025р., яка надана АТ ''ВСТ Банк'', слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 10.08.2023р.. зараховано кошти у сумі 6 600 грн.

27.05.2024р. між ТОВ ''Авентус Україна'' та ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'' укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'' отримало право грошової вимоги до відповідача за договором.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ ''ФК ''Фінтраст Україна'' від 25.11.2024р. змінено найменування товариства на ТОВ ''ФК ''Фінтраст капітал''.

Відповідач має заборгованість за договором у сумі 24 593,58 грн, з яких 6 600 грн тіло кредиту, 8537,1 грн нараховані відсотки первісним кредитором, 9 456,48 грн нараховані відсотки ТОВ ''ФК ''Фінтраст капітал'' за 72 календарні дні, що відповідно до Витягу з реєстру боржників та розрахунку заборгованості за договором.

Відповідач заборгованість за договором не сплатив, а також не надав суду доказів, які спростовували б заборгованість перед позивачем за вказаним договором.

Згідно з ч.10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ч.11 ст.265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, вказана стаття є нормою процесуального права, яка не містить імперативного характеру, тобто у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування відсотків до моменту виконання судового рішення, така вимога може бути задоволена судом, тільки коли суд вважатиме за доцільне застосування такої норми права.

Суд вважає, що рішення суду має бути чітким та зрозумілим для його виконання. Нарахування відсотків має мінливий характер і залежить від кількості днів прострочення зобов`язання, а тому при ухваленні рішення неможливо визначити конкретний розмір відсотків, що підлягає сплаті в майбутньому. Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині нарахування у порядку ч.10,11 ст.265 ЦПК України інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача Столітній М.М. на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн. надав до суду: копію договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію заявки №11386 на виконання доручення від 22.09.2025р., копію ордеру на надання правничої допомоги, копію акту №11386 прийому-передачу виконаних робіт (наданих послуг) від 20.10.2025р., копію рахунку на оплату №11386-20/10-2025 від 20.10.2025р.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на те, що відповідач не заявляв про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, то суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 10 000 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258 268, 272, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст капітал'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст капітал'' (місцезнаходження вул.Загородня, 15 офіс 118/2, м. Київ, ) заборгованість за договором №6950871 від 10.08.2023р. у розмірі 24 593,58 грн (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три гривні п`ятдесят вісім копійок), яка складається з - 6 600 грн тіло кредиту, 8537,1 грн нараховані відсотки первісним кредитором, 9 456,48 грн нараховані відсотки ТОВ ''ФК ''Фінтраст капітал'' за 72 календарні дні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст капітал'' (місцезнаходження вул.Загородня, 15 офіс 118/2, м. Київ, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''Фінтраст капітал'' (місцезнаходження вул.Загородня, 15 офіс 118/2, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Добрострой