РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Мукачево Справа № 303/5363/25

2/303/1950/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України»

про часткове визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №520/39.4.1 від 02.05.2025 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на підставі якого було оголошено догану помічнику начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме порушення вимог п.2.1.2, п.2.1.3, п. 2.2.1., абз.2 п.2.2.10, п. 4.2.12 посадової інструкції в частині невиконання наказу філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 08.01.2025 року №38/39.6.1.2, незабезпечення охорони лісів від незаконних рубок, не проведення вжиття заходів реагування щодо запобігання правопорушень у сфері лісового господарства у Берегівському надлісництві (надалі Наказ).

Як на підставу для задоволення позову позивач посилається на те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без встановлення в його діях складу дисциплінарного проступку, оскільки відповідачем при винесенні оспорюваного за предметом позову наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не було конкретизовано зовнішнього об`єктивного прояву діяння позивача, внаслідок якого настали наслідки у вигляді незаконної рубки дерев.

Позивач вважає накладення дисциплінарного стягнення безпідставним, незаконним та здійсненим із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності було здійснене із порушенням строків, встановлених ст. 148 Кодексу законів про працю України.

Нормативно-правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 139, 147, 148, 150 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою суду від 18.07.2025 року переданий на розгляд суду позов залишено без руху. У визначений ухвалою суду строк позивач звернувся до суду із заявою про усунення недоліків.

На підставі ухвали суду від 12 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Уповноважений представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Доводячи перед судом підставність своєї правової позиції позивач зазначив, що наказом директора філії від 30.12.2024 №43-к на посаду помічника начальника Берегівського надлісництва філії з 01.01.2025 призначено ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування, викладеного у висновку від 31.03.2025, встановлено факт невиконання ОСОБА_1 наказу філії від 08.01.2025 №38/39.6.1.2, незабезпечення охорони лісів від незаконних рубок, непроведення заходів реагування щодо запобігання правопорушень у сфері лісового господарства у надлісництві.

Так, службовим розслідуванням встановлено факти незаконних рубок та інших порушень, що зафіксовані в акті щодо виявлення незаконної рубки у лісництві від 06.02.2025 та акті, складеному за результатами проведення контрольного заходу у Берегівському надлісництві філії «Карпатський лісовий офіс» від 20.02.2025.

У ході проведення натурного огляду кварталів 45 та 46 та перевірки ведення лісогосподарської діяльності, охорони та захисту лісу в Лісництві виявлено незаконну рубку 250 дерев.

Розмір шкоди, заподіяній лісу незаконним вирубуванням, обчислений відповідно до додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та склав відповідно 4,99 млн. гривень.

За результатами службового розслідування знайшли своє об`єктивне підтвердження факти неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків.

Відтак, в діях позивача був наявний склад дисциплінарного проступку. Бездіяльність позивача полягала у невиконанні наказу філії від 08.01.2025 №38/39.6.1.2, незабезпечення охорони лісів від незаконних рубок, не проведення вжиття заходів реагування щодо запобігання правопорушень у сфері лісового господарства у надлісництві.

Така бездіяльність позивача, на думку представника відповідача, є винною, оскільки він розуміючи обсяг своїх обов`язків та відповідальності, усвідомлюючи ризики, не вжив заходів належного запобігання порушень у діяльності філії.

Між вказаною бездіяльністю та порушенням посадових обов`язків наявний причинно-наслідковий зв`язок, оскільки позивач був зобов`язаний забезпечити та контролювати виконання покладених на філію завдань і функцій.

Зважаючи на допущені позивачем порушення, 02.05.2025 директором філії було прийнято оскаржуваний наказ, на підставі якого позивачу було оголошено догану.

За доводами представника відповідача, підприємством дотримано строки та порядок притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

1. Судовим розглядом справи встановлено, що предметом спору, тобто правовим об`єктом з привиду якого виникла конфліктна ситуація між сторонами справи є трудові відносини з приводу накладення дисциплінарного стягнення на позивача.

В контексті хронології існуванням спірних правовідносин, суд наводить наступні обставини справи.

Згідно з висновком службового розслідування від 31.03.2025 року, відповідно до вимог Положення про Департамент безпеки ДП «Ліси України», затвердженого наказом ДП «Ліси України» від 23.01.2024 № 104 (зі змінами), працівниками управління безпеки Департаменту безпеки ДП «Ліси України» та Департаменту лісового господарства проведено контрольний захід щодо ведення лісогосподарської діяльності, охорони та захисту лісу у лісництві імені Маурера Берегівського надлісництва філії Карпатський лісовий офіс ДП «Ліси України» (надалі - Лісництво). За результатами проведених контрольних заходів виявлені факти незаконних рубок та інших порушень, які зафіксовані в акті щодо виявлення незаконної рубки у лісництві від 06.02.2025 та акті, складеному за результатами проведення контрольного заходу у Берегівському надлісництві філії «Карпатський лісовий офіс», від 20.02.2025.

У ході проведення натурного огляду кварталів 45 та 46 та перевірки ведення лісогосподарської діяльності, охорони та захисту лісу в Лісництві виявлено незаконну рубку 250 дерев.

Розмір шкоди, заподіяній лісу незаконним вирубуванням, обчислений відповідно до додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та склав відповідно 4,99 млн. гривень.

15.04.2025 року позивач надав свої письмові пояснення, у яких повідомив, що висновок службового розслідування про невиконання ним наказу філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 08.01.2025 року №38/39.6.1.2 спростовується даними акту про закріплення майстерського обходу від 09.01.2025 №6. Забезпечення позивачем закріплення цього обходу в порядку виконання вище зазначеного наказу не може вважатися причиною вчинення незаконної рубки дерев чи обставиною, що в будь-який спосіб могла посприяти вчиненню цього порушення.

У висновку службового розслідування не наведено жодного підтвердженого випадку незабезпечення чи відсутності організації виконання позивачем будь-якого наказу чи доручення філії, доведеного йому до виконання (пункт 2,1,2 посадової інструкції), не описано жодного випадку незабезпечення позивачем вчасної підготовки достовірної та відповідної вимогам законодавства документів, які подаються надлісництвом на вимогу директора філії чи підприємства (пункт 2.1.3 посадової інструкції), не зазначено, в якому саме об`єктивному прояві відбулося порушення позивачем законодавства, статуту підприємства, колективного договору, положення про філію та положення про надлісництво (пункт 2.2.1. посадової інструкції), не описано які саме дії, серед тих, які був зобов`язаний вчинити позивач, згідно нормативно-правових чи локальних актів, ним не було вчинено для проведення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісомисливського законодавства, запобігання адміністративним правопорушенням у сфері лісомисливського законодавства, для охорони лісів від незаконних рубок (пункти 4.2.12,2.2.10 посадової інструкції).

За результатами службового розслідування комісією запропоновано застосувати до помічника начальника Берегівського надлісництва - ОСОБА_1 такий захід дисциплінарного стягнення як догана.

На підставі оспорюваного за предметом позову Наказу ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме порушення вимог п.2.1.2, п.2.1.3, п. 2.2.1., абз.2 п.2.2.10, п. 4.2.12 посадової інструкції в частині невиконання наказу філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 08.01.2025 року №38/39.6.1.2, незабезпечення охорони лісів від незаконних рубок, не проведення вжиття заходів реагування щодо запобігання правопорушень у сфері лісового господарства у Берегівському надлісництві.

2. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, у контексті з доводами та запереченнями учасників судового процесу, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною першою ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Роз`яснюючи вищевказані положення Основного Закону України, Верховний Суд України у п. 1 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 (надалі Постанова №9) звернув увагу судів на необхідності неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, Кодексу законів про працю України і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці.

Визначальним під час дослідження судом обставин притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності є з`ясування наявності в його діях (бездіяльності) складу дисциплінарного проступку.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 22.07.2022 року по справі № 554/9493/17, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Відповідно до приписів частини першої статті 147-1 Кодексу законів про працю України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог статті 148 Кодексу законів про працю України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 Кодексу законів про працю України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Аналізуючи фактичні обставини справи в контексті їх відповідності вищезазначеним нормам законодавства суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо підтверджували наявність в діях позивача (чи його бездіяльності) складу дисциплінарного проступку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, оголошення догани відбулось на підставі «ст. 147 -149 Кодексу законів про працю України, Положення про Берегівське надлісництво, затвердженого наказом філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» №148/39.6.1.2 від 20.01.2025, висновку службового розслідування від 31.03.2025, посадової інструкції помічника Берегівського над лісництва, затвердженої наказом філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» №372/39.6.1.2 від 03.03.2025, пояснень помічника начальника Берегівського надлісництва ОСОБА_1 від 15.04.2025 та лісничої лісництва імені Маурера Берегівського надлісництва Мотрунич Д.І. від. 17.04.2025.

Фактичний аналіз змісту оспорюваного за предметом спору Наказу свідчить про те, що такий не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки у ньому не зазначено, коли саме мав місце дисциплінарний проступок, і в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків.

Проаналізувавши зміст наявної у матеріалах справи посадової інструкції, на яку здійснено посилання у оскаржуваному Наказі, суд приходить до висновку, що зазначені положення нормативного документу містять загальні формулювання, зі змісту яких не вбачається, що безпосередньо у діях (бездіяльності) позивача є склад дисциплінарного проступку.

Посадова інструкція - це обов`язковий кадровий документ, що регулює організаційно-правовий статус працівника, визначає конкретні завдання, обов`язки, права, повноваження, відповідальність, знання та кваліфікацію, потрібні для забезпечення ефективної роботи працівником.

Отже, без визначеної конкретики в обов`язках та можливості їх двоякого трактування, виникає ситуація, при якій у роботодавця може з`явитися можливість для зловживань при оцінці якості виконаних працівником робіт.

У постанові від 18 березня 2021 року у справі №219/2474/19 (провадження №61-10005св20) Верховний Суд дійшов висновку, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

За наслідками судового розгляду справи, залишилися доказово непідтвердженими доводи представника відповідача щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків позивачем, а саме порушення вимог п.2.1.2, п.2.1.3, п. 2.2.1., абз.2 п.2.2.10, п. 4.2.12 посадової інструкції в частині невиконання наказу філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 08.01.2025 року №38/39.6.1.2, незабезпечення охорони лісів від незаконних рубок, не проведення вжиття заходів реагування щодо запобігання правопорушень у сфері лісового господарства у Берегівському надлісництві.

Так, ні у висновку службового розслідування від 31.03.2025 року, ні у оскаржуваному наказі не наведено жодного підтвердженого випадку незабезпечення чи відсутності організації виконання позивачем будь-якого наказу чи доручення філії, доведеного йому до виконання (пункт 2,1,2 посадової інструкції), не описано жодного випадку незабезпечення позивачем вчасної підготовки достовірної та відповідної вимогам законодавства документів, які подаються надлісництвом на вимогу директора філії чи підприємства (пункт 2.1.3 посадової інструкції), не зазначено, в якому саме об`єктивному прояві відбулося порушення позивачем законодавства, статуту підприємства, колективного договору, положення про філію та положення про надлісництво (пункт 2.2.1. посадової інструкції), не описано які саме дії, серед тих, які був зобов`язаний вчинити позивач, згідно нормативно-правових чи локальних актів, ним не було вчинено для проведення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісомисливського законодавства, запобігання адміністративним правопорушенням у сфері лісомисливського законодавства, для охорони лісів від незаконних рубок (пункти 2.2.10, 4.2.12 посадової інструкції).

Стосовно невиконання наказу філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 08.01.2025 року №38/39.6.1.2 суд вважає за необхідне зазначити, що даний факт спростовується наданими позивачем доказами, а саме актом закріплення обходів від 09.01.2025 року, яким, на виконання вищезазначеного наказу, обхід №6 закріплено за матеріально-відповідальною особою ОСОБА_2 , а також зворотною стороною форми акту закріплення обходів (об`їздів), де містяться підписи лісничих про ознайомлення з наказом.

Відповідачем, у відзиві на позовну заяву, зазначено, що складання вищезазначеного акта не може вважатися належним виконанням обов`язку, оскільки завданням позивача було забезпечити організацію та ефективність охорони лісу.

Однак, відповідачем не конкретизовано порушення забезпечення організації та ефективності охорони лісу, не вказано, в чому саме полягало таке порушення, де і коли таке порушення мало місце.

Також за наслідками судового розгляду справи слід констатувати, що відповідачем пропущено місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Верховний Суд у постанові від 13.08.2025 року у справі №392/404/22 (провадження №61-14430св24) виснував, що місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення необхідно відраховувати з дня виявлення проступку. Днем виявлення проступку, з якого починається сплив місячного строку, вважається день, коли керівнику стало відомо про вчинений проступок.

По відношенню до спірної по справі ситуації суд зауважує на тому, що службове розслідування було проведено, а висновок складено структурним підрозділом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - Департаментом безпеки ДП «Ліси України», що в свою чергу ставить під сумнів твердження відповідача про те, що днем, коли керівнику стало відомо про вчинений проступок є день складення та надсилання супровідного листа ДП «Ліси України» - 03 квітня 2025 року, оскільки службове розслідування проведено структурним підрозділом юридичної особи відповідача.

Отже, виявлення дисциплінарного проступку та накладення дисциплінарного стягнення вирішувалося окремими структурними підрозділами однієї юридичної особи, тому наявність факту обізнаності директора філії «Карпатський лісовий офіс» з результатами перевірки департаменту безпеки ДП «Ліси України» у діяльності філії, та, як наслідок, накладення стягнення на начальника Берегівського надлісництва філії є виключно організаційними питанням діяльності Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» і могли бути практично реалізовані у визначений законодавством строк, оскільки координація внутрішніх організаційних процесів відбувалася в межах діяльності одного суб`єкта господарювання.

Фактичні обставини щодо обізнаності з результатами перевірки директора філії у спірній по справі ситуації не може превалювати над законодавчо визначеними строками накладення дисциплінарного стягнення та гарантіями трудових прав позивача.

Таким чином, відповідачем не було дотримано порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частин першої-третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оспорюваний за предметом позову Наказ у частині, яка стосується позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки роботодавець не довів фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, а також порушив процедуру накладення дисциплінарного стягнення.

Оскаржуваний наказ не містить фактичних та конкретних даних щодо порушення трудової дисципліни. Наведені у ньому загальні формулювання не пояснюють суті порушень, які допустив у роботі позивач, а також не містять посилання на конкретні обставини вчинення проступку саме позивачем.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що наявні підстави для визнання незаконним і скасування оскаржуваного Наказу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

3. Відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 19, 55, 124, 129, 1291 Конституції України, статтями ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 273, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задоволити.

2. Визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №520/39.4.1 від 02.05.2025 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на підставі якого оголошено догану помічнику начальника Берегівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Олійнику Ярославу Ігоровичу.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9А/ місцезнаходження відокремленого підрозділу 88017, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 156, .

Суддя В.В. Кость