№ провадження 4-с/646/34/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Демченко І.М., за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни про визнання дій про відкриття виконавчого провадження неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії

за участю ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

27.11.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни у зведеному виконавчому провадженні, у якій просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюба Марини Анатоліївни щодо відкриття виконавчих проваджень №79492380 та №.79499029 від 03.11.2025;

- скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень №79492380 та №79499029 від 03.11.2025.

28.11.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про доповнення скарги, у якій він просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюба Марину Анатоліївну повернути 2000 грн. державної соціальної допомоги Зимова підтримка, списані з рахунку Національний кешбек у АТ «ПУМБ» згідно постанови про арешт коштів, на рахунок списання.

Ухвалою суду від 28.11.2025 скаргу прийнято до розгляду, витребувано від приватного виконавця матеріали зведеного виконавчого провадження.

08.12.2025 приватним виконавцем Нелюбой М.А. до суду через систему «Електронний суд» надано матеріали зведеного виконавчого провадження та заперечення на скаргу ОСОБА_1 , у яких вона вказала на її необґрунтованість та у задоволенні просила відмовити з таких підстав.

По-перше, на думку приватного виконавця скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. ст. 175, 448 ЦПК України, оскільки не містить повного найменування стягувача, його місцезнаходження, номеру справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа, отже у відповідності до вимог ч. 5 ст. 448 ЦПК України має бути повернута скаржнику без розгляду. Крім того, матеріали судової справи не містять доказів повідомлення стягувача про дату, час і місце розгляду скарги.

По-друге, по суті скарги вказує на те, що у неї на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 79499029, до складу якого об`єднано такі виконавчі провадження: № 79492380, відкрите на підставі виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1057 від 23.10.2019 у загальному розмірі 69791,83 грн.; № 79492467, відкрите на підставі виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. та 7570, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У ході здійснення зведеного виконавчого провадження №79499029, з метою примусового виконання виконавчих листів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24, на підставі 18, 56, 76 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника від 03.11.2025. Постанова направлена до виконання банківським установам.

Згідно матеріалів зведеного виконавчого провадження №79499029 станом на 03.11.2025 у боржника наявні відкриті рахунки в таких банківських установах: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК"; ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК"; Акціонерне товариство "Райффайзен Банк"; АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ.

Після накладення арешту на кошти боржника, що розміщені на його рахунках у вищезазначених банках, 11.11.2025 та 15.11.2025 боржник відкрив рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у АТ ПУМБ.

21.11.2025 приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника. Постанова направлена до виконання до АТ "ПУМБ".

Цього дня, 21.11.2025, приватний виконавець направив платіжні інструкції до АТ "ПУМБ" для списання грошових коштів боржника, що розміщені на рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в рахунок погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням № 79499029.

24.11.2025 в результаті опрацювання банком платіжних інструкції на рахунок приватного виконавця надійшли кошти у розмірі 2 000,00 грн.

27.11.2025 боржник звернувся із заявою про зняття арешту з коштів, розміщених на рахунку НОМЕР_2 у АТ ПУМБ, в обґрунтування якої надав копію Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 . Документи, на які посилається скаржник, як на підставу для зняття арешту з коштів не містить доказів використання такого рахунку для зарахування коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а банківська виписка не містить жодних зарахувань на рахунок.

06.12.2025 боржник продовжує відкривати нові рахунки у банках.

Боржник 06.12.2025 відкрив рахунки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 у АТ А-Банк. При цьому, ані стягувач, ані боржник не повідомляв виконавця про повне або часткове виконання зобов`язань за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24.

Згідно з частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Вичерпний перелік коштів та виплат, на які законом заборонено звертати стягнення, передбачений статтею 73 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Маємо зазначити, що Верховний Суд у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20 дійшов таких правових висновків: не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті. Також у п. 79 вищезазначеної постанови вказано, що у постанові від 22 липня 2021 року у справі №280/3860/20 (провадження № К/9901/32604/20) про оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, встановивши, що постанова про накладення арешту містить застереження для банку про неможливість накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, дійшов до висновку про законність такої постанови виконавця і переконливих підтверджень про спеціальний режим банківського рахунку виконавцю надано не було, оскільки на зазначений рахунок було перераховано також кошти, що не були заробітною платою позивачки. Окрім того, у постанові Верховного Суду від 18.10.2024 у справі № 199/6670/15-ц міститься такий правовий висновок: суди не звернули уваги, що скарга боржника та установлені судами обставини справи не свідчать про те, що приватний виконавець звернув стягнення на кошти, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, або на рахунок із спеціальним режимом використання або інший рахунок, звернення стягнення на які заборонено законом; банківська установа, на яку нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати можливість накладення арешту на кошти на рахунку або списання коштів в примусовому порядку, платіжну інструкцію приватного виконавця виконала, тобто не визначила кошти на ньому у відповідній сумі такими, на які законом заборонено звертати стягнення.

Зауважує, що документи, на які посилається скаржник як на підставу для зняття арешту з коштів не містить доказів використання такого рахунку для зарахування коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а банківська виписка не містить жодних зарахувань на рахунок.

Також, платіжна інструкція, надана боржником в якості обґрунтування доказів незаконності дій виконавця засвідчує опрацювання банком такої інструкції, що засвідчує, що банк не визначив кошти на рахунку боржника як кошти, на які розповсюджується заборона на їх стягнення.

Таким чином, постанова про накладення арешту на грошові кошти боржника містила застереження для банку, що арешт не поширюється на кошти, на які згідно із законом заборонено звертати стягнення; банк прийняв таку постанову та платіжну інструкцію до виконання, тобто не визначив кошти на рахунку Боржника такими, на які законом заборонено звертати стягнення; ані банк, ані сторони виконавчого провадження не повідомляли виконавця, що на рахунку боржника містяться кошти, на які заборонено звертати стягнення. Про особливості організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Аналіз наведеної норми дозволяє дійти висновку про можливість відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішень тільки на території територіальних громад, які не розташовані в районі активних бойових дій, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

При цьому, законодавча заборона, передбачена абзацом п`ятнадцятим пункту 10-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII, стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 10 травня 2023 року у справі № 904/1708/22, від 04 липня 2023 року у справі № 400/4175/22.

Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, станом на 03.11.2025 (дата відкриття виконавчих проваджень) та надалі Харківська міська територіальна (місце відкриття виконавчих проваджень) громада не належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій.

Отже, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 .

У судовому засідання ОСОБА_1 скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні, пояснивши, що він є одиноким батьком, самостійно виховує неповнолітню дитину, на рахунок АТ «ПУМБ», з якого 24.11.2025 відбулося списання грошових коштів надходять соціальні виплати, у тому числі кошти за державною програмою «Зимова єПідтримка». Накладений арешт позбавляє його родину засобів до існування.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою, сформованою автоматизованою системою документообігу суду про успішну доставку скарги, процесуальних документів та судового виклику до електронного кабінету приватного виконавця в системі «Електронний суд». Крім того, приватним виконавцем до суду надані матеріали зведеного виконавчого провадження та заперечення по суті скарги.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка приватного виконавця, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1 , перевіривши доводи приватного виконавця та дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги з таких підстав.

Щодо заперечень приватного виконавця в частині необхідності повернення скарги ОСОБА_1 без розгляду з підстав її невідповідності за змістом вимогам ч. 3 с т. 448 ЦПК України, суд зазначає, що визначення предмета та підстав спору є правом скаржника. Натомість, встановлення належності залучених до участі у справі осіб та обґрунтованості скарги - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 06 грудня 2023 року у справі № 337/804/23 (провадження № 61-12848св23) та від 25 січня 2021 року у справі № 308/13063/19 (провадження № 61-7912св20) зазначав, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що ЄСПЛ притримується позиції, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (до прикладу, рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, параграф 110, від 20 лютого 2014 року).

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Таким чином, допущені недоліки при формуванні тексту скарги в системі «Електронний суд», на які посилається приватний виконавець, є надмірним формалізмом та буквальним трактуванням вимог ч. 3 с т. 448 ЦПК України.

Щодо заперечень приватного виконавця в частині відсутності в матеріалах судової справи відомостей про повідомлення боржника у зведеному виконавчому провадженні про час та місце розгляду скарги, суд зазначає, що у відповідності до вимог частини шостої статті 446 ЦПК України про прийняття скарги до розгляду суд постановляє ухвалу та повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після її прийняття до розгляду.

Зазначені вимоги частини шостої статті 446 ЦПК України судом дотримані.

Дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження (номер за АСВП 79499029), яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни, встановлено, що до його складу постановою від 03.11.2025 об`єднано виконавчі провадження:

- № 79492380, відкрите на підставі виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1057 від 23.10.2019 в загальному розмірі 69791 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 83 (вісімдесят три) коп.;

- № 79492467, відкрите на підставі виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 № 646/12235/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частина перша, пункт 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У пункті 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості, як назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У заяві представника ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" від 03.11.2025 про примусове виконання вищевказаного рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.12.2024 рішення зазначено всю необхідну інформацію, передбачену вказаною Інструкцією.

Оскільки у приватного виконавця не було підстав для відмови у прийнятті до примусового виконання виконавчого документа, то 03.11.2025 він за заявою стягувача виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслав сторонам виконавчого провадження.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника ОСОБА_1 , що у приватного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11 квітня 2023 року за № 3048-IX у період дії воєнного стану забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дій або тимчасово окупованих територій, до якої відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, віднесено Харківську міську територіальну громаду, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11 квітня 2023 року за № 3048-IX заборонено у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 (набрав чинності 20.03.2025 року) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Цей перелік диференційовано на І. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: 1. Території можливих бойових дій; 2. Території активних бойових дій; 3. Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідно до цього Переліку датою початку бойових дій на території Харківської міської територіальної громади (UA0028556) є 24.02.2022, датою завершення бойових дій - 15.09.2022, з 15.09.2022 територію громади віднесено до територій можливих бойових дій.

Враховуючи, що виконавче провадження відкрито приватним виконавцем 03.11.2025, скарга ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни щодо відкриття виконавчих проваджень №79492380 та №.79499029 від 03.11.2025 та скасування цих постанов задоволенню не підлягає, оскільки обставини, на які посилається скаржник не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, а оскаржувані рішення вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушено.

Щодо повернення коштів за державною програмою «Зимова єПідтримка».

Згідно облікової картки по зведеному виконавчому провадженню № 79499029 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 загальна сума, що підлягає стягненню становить 79 784, 23 грн.

03.11.2025 та 21.11.2025 у межах зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 88462,65 гривня (UAH).

27.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Нелюби М.А. з заявою про зняття арешту з рахунку АТ «ПУМБ» НОМЕР_2 , оскільки цей рахунок є рахунком «єПідтримка» зі спеціальним режимом використання для зарахування соціальної допомоги.

До клопотання про зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 додано заяву № 351708099 від 11.11.2025 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ», на підставі якої йому відкрито пакет послуг «єПідтримка» з відповідними сервісами та послугами, а також поточний рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня із спеціальним режимом використання для зарахування соціальної допомоги або інших виплат згідно НПА КМУ*.

Посилання на виноску «*» містить додаткову інформацію щодо нормативно-правового акту, на підставі якого зараховується соціальна допомога, а саме: Постанова Кабінету Міністрів від 09.12.2021 № 1272 «Деякі питання надання допомоги в рамках Програми «єПідтримка». Допомога в рамках Програми «єПідтримка» є державною допомогою, яка надається отримувачам допомоги за рахунок коштів державного бюджету.

Порядком реалізації експериментального проекту щодо надання одноразової державної грошової допомоги Зимова підтримка 2025, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 листопада 2025 р. № 1443 визначено, що суми допомоги в межах електронної

публічної послуги Національний кешбек зараховуються лише на спеціальні рахунки отримувачів допомоги, відкриті в уповноважених банках. Банки забезпечують здійснення видаткових операцій із спеціальних рахунків з використанням платіжних карток на території України виключно на користь суб`єктів господарювання, категорії яких зазначені у переліку згідно з додатком, за комбінацією коду країни банка-еквайра Україна та кодами категорії діяльності суб`єкта господарювання (Merchant Category Code). У разі порушення вимог щодо напрямів використання коштів, зазначених у цьому пункті, що зараховані на спеціальний рахунок отримувача допомоги, уповноважений банк або продавець протягом п`яти операційних днів з дати встановлення такого факту відшкодовує Мінсоцполітики суму коштів, що використана не за призначенням, шляхом перерахування коштів на рахунок розрахункового банку для подальшого повернення їх на рахунок Мінсоцполітики, з якого здійснювалося перерахування бюджетних коштів, із зазначенням причин повернення.

Таким чином, банківський рахунок НОМЕР_2 є рахунком із спеціальним режимом використання, який призначений для отримання одноразової державної грошової допомоги Зимова підтримка 2025.

На підставі довідки про операцію № 4 від 24.11.2025 встановлено, що з рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 , на виконання ВП № 79492380 на рахунок приватного виконавця Нелюби М.А. перераховано 2000, 00 грн.

Будь-яких відомостей щодо належності цього рахунку, на який у відповідності до вимог ст. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту ані матеріали скарги, ані матеріали зведеного виконавчого провадження не містять.

Стягнення з банківського рахунку НОМЕР_2 із спеціальним режимом використання у межах виконавчого провадження не здійснювалися, у зв`язку з чим вимоги скарги щодо зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби М.А. повернути 2000 грн. державної соціальної допомоги Зимова підтримка, задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлений можливості у період дії воєнного стану в Україні, як фізична особа - боржник, на кошти якої накладено арешт, звернутися до приватного виконавця, який наклав арешт, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, без урахування такого арешту.

Керуючись ст. ст. 447 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Нелюби Марини Анатоліївни про визнання дій про відкриття виконавчого провадження неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 11.12.2025.

Суддя І.М.Демченко