САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3053/25
Провадження №2/726/585/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому представник позивача Горна В.І. просить суд стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024 у розмірі 17 080,05 грн, а також судові витрати у справі.

Представниця позивача вказує, що 28.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 28.12.2024-100001014, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн (що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.12.2024), строком на 140 днів, дата повернення кредиту 16.05.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500 грн. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту та становить 0.82%. Неустойка: 100 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Вказує, що за договорами укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.

Також звертає увагу суду на те, що відповідачка частково сплатила борг, чим визнала його наявність.

Зазначає, що відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 10 000 грн, шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0656, а тому ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову у неї утворилась заборгованість у розмірі 17 080,05 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7394,75 грн, процентів у розмірі 5185,30 грн та неустойки в розмірі 4 500,00 грн, яку просить стягнути у судовому порядку.

14.10.2025 через систему «Електронний суд» відповідачка ОСОБА_1 скерувала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої доводи мотивує тим, що повністю сплатила тіло кредиту та наявна передплата у розмірі 2 737,75 грн. Визнає факт укладення договору № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024, однак вказує, що спосіб укладення не дав їй технічної й часової можливості повноцінно ознайомитися з усіма умовами договору до його підписання. Звертає увагу суду і на те, що ТОВ «Споживчий центр» неодноразово притягувався Національним банком України до заходів впливу за порушення вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу та захисту прав споживачів фінансових послуг.

Не заперечує отримання 28.12.2024 грошових коштів за договором, однак заперечує наявність боргу. Вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів факту та розміру заборгованості: банківської виписки про видачу 10 000 грн, платіжного доручення, акта звіряння, детальних розрахунків за днями із первинними документами, а один лише розрахунок заборгованості не може бути доказом її наявності.

Відповідачка посилається на те, що сплачені 11 237,75 грн мають зараховуватися насамперед у тіло, а тому з урахуванням фактично отриманої суми 8 500,00 грн (10 000 ? 1 500 комісії) переплата по тілу становить 2 737,75 грн, що включає заявлений «залишок тіла». Утримання 1 500 грн зменшило фактичну суму виплати і вплинуло на реальну вартість кредиту.

Заперечує проти стягнення неустойки 4 500 грн з тих підстав, що вона виникла під час дії воєнного стану та є неспівмірною із отриманою сумою кредиту, а тому просить відмовити у її стягненні або зменшити її розмір.

Просить суд відмовити у стягнення відсотків за прострочення як недоведених, або призначити фінансово-економічну експертизу для перерахунку відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України та Правил НБУ № 16. Також вимагає низку доказів у позивача.

20.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від ТОВ «Споживчий центр» у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що денна процентна ставка у 1.3% є застосованою та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року. Звертає увагу суду на те, що під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат та не заперечує їх наявність, однак відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Позивач наголошує, що ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.

Щодо неустойки звертає увагу суду на те, що за договорами укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.

Враховуючи позицію відповідачки долучає Картку субконто Контрагенти, Договори за 28.12.2024 - 20.10.2025, яка містить дані бухгалтерського обліку ТОВ «Споживчий Центр» щодо ОСОБА_1

26.10.2025 через систему «Електронний суд» відповідачка ОСОБА_1 скерувала заперечення на відповідь на відзив позивача у яких вказала на недоведеність факту надання кредитних коштів у повному обсязі. Вказала, що документ під назвою «Карта субконто», на який посилається позивач, є внутрішнім аналітичним регістром обліку позивача та сам по собі не фіксує факту здійснення платіжної операції на її користь, не є банківською випискою чи іншим первинним документом, сформованим надавачем платіжних послуг, а тому не є достатнім доказом реального переказу коштів. Вказує про те, що фактично отримана сума склала 8 500 грн у зв`язку з утриманням Позивачем при видачі кредиту одноразової комісії 1 500 грн (15%) за п. 7 договору. Незалежно від подальшої правової оцінки такої комісії, ця обставина впливає на визначення реально виданого тіла кредиту і підлягає врахуванню при розрахунках. Звертає увагу суду на те, що вона повністю виконала свої основні грошові зобов`язання, а часткова сплата або інші дії боржника можуть бути розцінені як визнання боргу лише за умови доведеного свідомого волевиявлення боржника на підтвердження саме цього зобов`язання та в межах чинного правовідношення. Повторно вказує на неспівмірність неустойки та необхідність призначення судової фінансово-економічної експертизи.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 06.09.2025 сформовано у системі «Електронний суд» та подано до Садгірського районного суду м. Чернівців.

Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа 08.09.2025 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 30.09.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 15.10.2025.

14.10.2025 через систему «Електронний суд» відповідачка ОСОБА_1 скерувала відзив на позовну заяву.

У зв`язку із надходженням відзиву на позов та надання можливості позивачу подати відповідь на відзив судове засідання у справі відкладено на 03.11.2025.

20.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від ТОВ «Споживчий центр», а 26.10.2025 через систему «Електронний суд» відповідачка ОСОБА_1 скерувала заперечення на відповідь на відзив позивача.

Ухвалою суду від 03.11.2025 задоволено клопотання відповідачки та витребувано низку доказів у справі, а також відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової фінансово-економічної експертизи. Судове засідання у справі відкладено на 09:30 26 листопада 2025 року, про що повідомлено учасників судового провадження.

У зв`язку із ненадходженням витребуваних документів судове засідання відкладено на 09.12.2025.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

ТОВ «Споживчий центр» просив розгляд справи провести за відсутності представника, підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов з підстав зазначених у ньому.

Відповідачка ОСОБА_1 у окремо скерованому клопотанні просила розглянути справи за її відсутності на підставі письмових матеріалів. Позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Просила врахувати письмове пояснення її правової позиції, а також належні заперечення, клопотання і докази які подала суду (відзив на позовну заяву від 14.10.2025 та заперечення відповідача на відповідь на відзив позивача від 26.10.2025).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд встановив, що 28.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 28.12.2024-100001014 (кредитної лінії).

Даний електронний кредитний договір, частиною якого є заявка, укладено у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Долучена заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомилася 28.12.2024 за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-okompanii, згідно із ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов кредитного договору № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024 (надалі «Договір») ОСОБА_1 надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 28.12.2024; сума кредиту: 10 000 грн; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 16.05.2025.

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 1500 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (11539.77 / 10000)/ 140 ? 100%.

ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 6469.15%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 21539 грн 77 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 11539 грн 77 коп.

Неустойка: 100 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом.

До матеріалів справи долучено пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), Заявку від 28.12.2024, Відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), що підтверджують укладення електронного кредитного договору № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024.

За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію, що передбачено у п. 3.1 Договору.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор.

Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0656.

Згідно із п. 4.3. Договору днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця , а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання Кредиту, днем/датою надання Кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої Кредитодавцем платіжної операції з надання Кредиту не з вини Кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для її отримання у Дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з Дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Сторони домовились, що зобов`язання за договором можуть виконуватись як шляхом перерахування одного, так і шляхом перерахування декількох платежів, однак з дотриманням строків та інших умов виконання зобов`язань, встановлених договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни:

а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісій - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти;

б) неустойки, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Згідно із пункту 9.1. Договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Також суд встановив, що умови кредитування та інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, були відображені в паспорті споживчого кредит, який підписано ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором - E751, який відправлений на фінансовий номер позичальниці.

Даними листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Вих. №47-2908 від 29.08.2025 що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів та до матеріалів справи долучено позивачем укладений договір на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024. Відповідно до цього договору 28.12.2024 було успішно перераховано кошти у сумі 10 000 грн на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 608964005, призначення платежу: Видача за договором кредиту №28.12.2024-100001014.

З наданої позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024 заборгованість ОСОБА_1 за цим Договором, за період з 28.12.2024 до 07.03.2025, становить 17 080,05 грн, з яких: 7 394,75 грн - основний борг, 5 185,30 грн проценти; 4500, 00 грн неустойка.

Позивач вказує про часткову сплату по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2 153,99 грн від 09.01.2025; 2 153,99 грн від 13.01.2025; 2 552,99 грн від 11.02.2025; 2 184,16 грн від 11.02.2025; 2 155,86 грн від 08.03.2025.

Також позивач надає Картку субконто Контрагенти, Договори за 28.12.2024 - 20.10.2025 щодо ОСОБА_1 на підтвердження проведених розрахунків.

Відповідачка також долучає Контр-розрахунок заборгованості відповідно до якого:

09.01.2025 здійснено платіж на загальну суму 2 183,18 грн (2 172,37 грн та комісія платника 10,81 грн);

13.01.2025 здійснено платіж на загальну суму 2 183,18 грн (2 172,37 грн та комісія платника 10,81 грн);

11.02.2025 здійснено платіж №650563283 на загальну суму 2 184,16 грн (2 194,83 грн та комісія платника 7,67 грн);

11.02.2025 здійснено платіж №650561895 на загальну суму 2 561,96 грн (2 194,83 грн та комісія платника 8,97 грн);

08.03.2025 здійснено платіж №674039338 на загальну суму 2 155,86 грн (2 163,43 грн та комісія платника 7,57 грн).

Разом сплачено на борг 11 237,75 з яких тіло кредиту 8 500,00 грн, передплата 2 737,75 грн.

Долучає копії платіжних документів, що підтверджують здійснення платежів у сумі 11 237,75 грн: копію виписки від 09.01.2025 (2 183,18 грн); копія виписки від 13.01.2025 (2 183,18 грн), копію квитанції №650563283 від 11.02.2025 (2 183,18 грн), копію квитанції №650561895 від 11.02.2025 (2 183,18 грн) та копію квитанції №674039338 від 08.03.2025 (2 183,18 грн).

Також відповідачка долучає посилання на офіційні повідомлення НБУ, оприлюднені на сайті https://bank.gov.ua про застосування до позивача заходів впливу за порушення вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу та захисту прав споживачів фінансових послуг. Зокрема:

-29 травня 2023 року Національний банк України застосував до ТОВ «Споживчий центр» штраф у розмірі 34 000,00 грн за надання завідомо недостовірної інформації та неподання документів на вимогу регулятора (рішення Комітету з питань нагляду від 26.05.2023, набуло чинності 29.05.2023).

-12 червня 2023 року Національний банк України ухвалив рішення про застосування до ТОВ «Споживчий центр» письмового застереження та штрафу у розмірі 2 291 600,00 грн за численні порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також Положення про встановлення додаткових вимог щодо етичної поведінки (постанова НБУ № 170 від 04.08.2022).

-5 липня 2024 року Національний банк України наклав на ТОВ «Споживчий центр» штраф у розмірі 6 213 980,52 грн за порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів», у тому числі за неналежну організацію фінансового моніторингу, невиконання обов`язку перевіряти клієнтів, неподання достовірної інформації НБУ та інші порушення.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).

У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем - ТОВ «Споживчий центр» за Кредитним договором (оферти) № 28.12.2024-100001014, внаслідок чого утворилась заборгованість.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Суд встановив та відповідачка не заперечує, що 28.12.2024 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» укладено кредитний договір № 28.12.2024-100001014 (кредитної лінії).

Підписуючи договір ОСОБА_1 , як позичальник, підтвердила, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.

Порядок укладення електронного кредитного договору побудований таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами, на яких бажає укласти електронний кредитний договір, позичальник не міг перейти до наступного етапу підписання правочину.

За змістом заявки, яка є невід`ємною частиною договору, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , відповідачка ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти). Також відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), яка є частиною електронного кредитного договору, містить підтвердження позичальниці ОСОБА_1 , що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким попередньо уважно ознайомилася.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 досягнуто домовленості у письмовій формі щодо розміру кредиту, процентної ставки та інших платежів.

Також відповідачці надавався для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту у якому містилася інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а тому доводи ОСОБА_1 про обмеження її права на інформацію відповідно до ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є необґрунтованими.

Відповідачка не заперечила і факту отримання кредитних коштів за договором, однак вказала про те, що фактично отримана сума склала 8 500 грн у зв`язку із утриманням Позивачем при видачі кредиту одноразової комісії 1 500 грн (15%) за п. 7 договору.

Щодо виконання кредитодавцем обов`язку щодо переказу (надання) кредитних коштів, варто зазначити, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону № 675-VIII продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Відповідно до пункту 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Як вбачається з умов спірного кредитного договору, зокрема п. 4.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0656.

Пунктом 4.3 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора.

Заявка споживача ОСОБА_1 від 28.12.2024 містить реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів 4441-11XX-XXXX-0656.

ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, зокрема на виконання ухвали суду.

Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів 28.12.2024 о 12:30:39 здійснено платіж на суму 10000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 608964005, призначення платежу: Видача за договором кредиту №28.12.2024-100001014.

Також сторонами договору було погоджено наявність комісії (плати за надання кредиту) у розмірі 15 % від суми кредиту (1500,00 грн) та те, що така комісія нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідачка вказує про те, що сплатила у рахунок боргу 11 237,75 грн, а тому вважає, що наявна передплата понад тіло кредиту.

Однак варто наголосити, що у договорі сторонами погоджено графік платежів у якому вказані дати чергового платежу та розмір таких платежів.

Відповідно до вказаного графіку платежів відповідачкою були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надано).

Наявний у матеріалах справи розрахунок не фіксує усіх обставин нарахування процентів за договором, сплати коштів у рахунок існуючої заборгованості, а позивач не надав на ухвалу суду від 03.11.2025 детальний розрахунок нарахування відсотків і санкцій по днях. Однак, суд не вбачає необхідності повторно витребовувати у позивача детального розрахунку заборгованості, так як заборгованість можна обчислити простим математичним розрахунком.

Суд не зобов`язаний брати до уваги наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості та може не погодитися із ним та навести свій розрахунок, виконуючи обов`язок щодо визначення належної до стягнення суми заборгованості.

Як зазначено вище, сума тіла кредиту становить 10 000,00 грн, комісія 1500,00 грн.

Строк, на який надається кредит - 140 днів, а денна процентна ставка та її розрахунок наведені як: 0.82% (денна процентна ставка) = (11539.77 / 10000)/ 140 ? 100%.

Згідно з п. 14 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 21539 грн 77 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 11539 грн 77 коп.

Отже проценти за користування кредитом становлять 11539.77 грн.

Суд вважає доведеним належними доказами у справі факт сплати ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 11 237,75 грн у рахунок погашення заборгованості за спірним договором, однак черговість їх сплати не узгоджується із графіком платежів, визначеним у кредитному договорі.

Постанова КЦС ВС № 679/1103/23 від 12.02.2025 зобов`язує суд провести перерахунок заборгованості, враховуючи докази відповідача: «Суди зобов`язані здійснювати перерахунок заборгованості, враховуючи фактично сплачені кошти та їх правильний розподіл між основним боргом та відсотками…» .

З врахуванням сплати 11 237,75 грн у рахунок погашення заборгованості, суд вважає наявною заборгованість ОСОБА_1 за договором № 28.12.2024-100001014 у розмірі 10 302,02 грн (21 539,77 грн 11237,75 грн).

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідачки заборгованості за неустойкою.

Як вбачається з позовної заяви позивач, окрім тіла кредиту і процентів за його користування, просить стягнути з відповідачки неустойку в розмірі 4500,00 гривень.

Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідачки неустойки в розмірі 4500,00 грн є необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

Суд вважає, що доводи відповідачки про те, що позивач ТОВ «Споживчий центр» неодноразово притягувався Національним банком України до заходів впливу за порушення вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу та захисту прав споживачів фінансових послуг не є тією обставиною, яка може бути підставою для відмови у позові.

Висновки суду.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, а з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за Кредитним договором №28.12.2024-100001014 від 28.12.2024 у загальному розмірі 10 302,02 грн.

Розподіл судових витрат у справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді (платіжна інструкція № СЦ00036617 від 04.09.2025).

Оскільки позов задоволено частково на 60,32 % (10 302,02 х 100 / 17080,05), тому із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 461,19 грн (2 422,40 х 60,32 %).

На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 , заборгованість за Кредитним договором № 28.12.2024-100001014 від 28.12.2024 у розмірі 10 302 (десять тисяч триста дві) гривні 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 , понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) гривня 19 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: вул. Саксаганського, 133- А, м. Київ, 01032.

Представник позивача: Горна Вероніка Іванівна, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: вул. Саксаганського, 133- А, м. Київ, 01032.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя С. А. Асташев