_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6419/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Юрченко В.В., через систему «Електронний суд» звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 :, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягнути з ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 :, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 10 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; стягнути з ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

16.10.2025 року на адресу суду відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, яким просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Призначити сплату аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу) щомісячно. У задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Колєва Ю.Л. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою надали письмові пояснення щодо відзиву відповідача та просили підготовче судове засідання провести без участі позивача та його представника, які не можуть з`явитися з поважних причин. Причин поважності суду не зазначено.

Відповідач ОСОБА_2 до канцелярії суду надав заяву, якою позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/3 частки стягнення з нього аліментів, доводи відзиву підтримав, зазначив, що він офіційно працевлаштований, його заробіток складає 15000-18000 грн. щомісячно, про що надав розрахунковий лист та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст.19 ЦПК України справа про стягнення аліментів є справою незначної складності, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи з метою захисту прав дитини. Крім того, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, яке не передбачає стадії підготовчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті, за відсутності сторін належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 27.11.2010 року зареєстрували шлюб, про що було складено актовий запис №1146, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Від спільного шлюбу у сторін є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого повторно 28.04.2017 року Київським районним у місті Одеса відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №376 та свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданого 16.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 470, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ./а.с.42,43/

Заочним рішенням Київського районного суду м Одеси від 01.04.2024 року по справі № 947/3897/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб задоволено. Вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 02.05.2024 року, встановлено, що сторони проживають окремо з березня 2022 року, спорів щодо визначенння місця проживання дітей та щодо поділу спільного майна не заявлено.

Як вбачається, із позовних вимог позивач разом з дітьми перебуває за кордоном та витрачає значні кошти на утримання дітей. В звязку з навчанням дітей за кордоном та утриманням, кошти на утримання дітей сягають до 20 000 гривень на місяць, відповідно до довідок про оплату навчання, відповідач протягом останнього року, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

До позову представником позивача було надано документи про навчання дітей у початковій школі та середньої загальноосвітньої школи приватної навчальної установи ім.Дона Боско місто Генуя, з перекладом з італійської мови на українську мову, з яких вбачається, що вартість навчання за дитину ОСОБА_4 за 2023/2024р складає 1484,00 євро; вартість навчання за 2024/2025р складає 2028,00 євро; вартість навчання за дитину ОСОБА_3 за 2023/2024р складає 2434,00 євро. Також, надано довідку про прострочені неоплачені платежі за навчання в розмірі 2750,00 євро./а.с.19,20,28/

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183 СК України визначено спосіб виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини/дітей, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).

Судом встановлено, що обидва батьки є працездатними, зокрема відповідачем до відзиву надано довідку ТОВ «Сталь Мейд» від 15.10.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 з 01.04.2025 року працює на посаді начальника дільниці АТО «Південь», крім того із розрахункового листа станом на листопад 2025 року його фактична заробітна плата, яка підлягає до виплати складає 18874,24 грн. /а.с.52-54/

Суд звертає увагу позивача на норми ч.2 ст.60 ЦПК України, якими встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Однак, звертаючись з позовом про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 20000 грн., представником позивача не надано жодного документа на підтвердження матеріального стану позивача, оскільки обидва батьки повинні отримувати дитину в межах своїх фінансових можливостей.

Крім того, суд зазначає, що аліменти зазвичай не покривають усіх витрат на дитину, тому більша частина фінансового навантаження часто лягає на того з батьків, з ким дитина проживає, але позивач звертаючись з позовом про стягнення аліментів з іншого батька, повинен надавати підтверджуючі документи щодо можливості іншого батька станом на час розгляду справи в суді надавати збільшену матеріальну допомогу в розмірі 20000 грн. на дітей. Також, необхідно враховувати усі обставини справи, матеріальну складову, матеріальну спроможність батьків, згоду обидва із батьків на навчання дітей у приватних навчальних закладах, з урахуванням можливості оплати вартості навчання у школі приватної навчальної установи ім.Дона Боско місто Генуя.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд приймає до уваги докази, які було надано відповідачем до справи щодо його працевлаштування та розміру заробітної плати, та враховує той факт, що мати відповідача є особою похилого віку, 1949 року народження, яка теж потребує допомоги.

При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, що складає 3196 грн., тому розмір аліментів, який стягується судом приблизно повинен співвідноситься з вказаною сумою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.83 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, є необґрунтованим, не підтвердженим належними та допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства, оскільки саме на позивачці в даному випадку лежить обов`язок доведення матеріальних можливостей відповідача сплачувати аліменти в розмірі, заявленому у позові, а на відповідачі факт визнання або спростування його можливостей надавати матеріальну допомогу у заявленому позивачем розміру.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частині з усіх видів заробітку/доходу відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.10.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та дітей.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 08.10.2025 року.

Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Тому, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., суд вважає відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Представником позивача до позову було надано лише ордер та договір про надання правничої допомоги від 01.09.2025 року, проте документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, детальний опис роботи, акт-прийома передачі правовових послуг та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять. При цьому в п.2.1 договору про надання правової допомоги визначено, що за надані послуги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, визначеному в додатковій угоді, підтвердженням надання адвокатом клієнту послуг є Акт, проте вказані умови договору суду не підтверджено.

Таким чином, оскільки витрати на правову допомогу теж підлягають доказуванню, однак позивачем не надано жодного документального підтвердження щодо витрат на правову допомогу та їх розрахунку, тому суд в цієї частині позовних вимог відмовляє за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 211, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку/доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 08.10.2025 року та до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у подальшому з ІНФОРМАЦІЯ_3 стягувати аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку/доходів відповідача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 / одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 копійок

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 15.12.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко