Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2782/25
Провадження № 2-н/382/615/25
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали справи № 382/2782/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 165 ЦПК України інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Судом отримано відповідь від 09.12.2025 № 06-13/8929 органу реєстрації Яготинської міської ради про те, що відомості щодо реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, згідно з Типовим договором "Споживачем є фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи "Оператора ГРМ".

З отриманої судом інформації, наданої відповідними органами реєстрації місця перебування та місця проживання вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за вказаною в заяві про видачу судового наказу адресою не значиться.

При цьому, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження належності боржнику об`єкту, за яким нараховано заборгованість (право власності, користування, тощо), а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Наданий "фінансовий стан", за відсутності інших доказів, не є належним та допустимим доказом того, що боржник є споживачем послуг за вказаною адресою у заявлений період.

Враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що до заяви про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Враховую викладене, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 186, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз України"" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М. М. Нарольський