Справа № 185/7576/25
Провадження № 2/185/5961/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша Павлоградська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом та за законом

В С Т А Н О В И В

Позивач 02.07.2024 року звернувся до суду з даним позовом у якому просить суд:

Визнати за ОСОБА_1 право на 7/8 часток прав та обов`язків забудовника жилого будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право на 1/8 частку прав та обов`язків забудовника жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від Павлоградської міської ради надійшла за ява про розгляд справи без їх участі проти позову заперечень не висловили. Від нотаріуса надійшла заява про розгляд справи без його участі та копія спадкової справи. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити, посилаючи на викладені в ньому обставини. Вислухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був позивачці ОСОБА_4 чоловіком, а неповнолітній позивачці ОСОБА_2 рідним батьком.

За життя ОСОБА_3 у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , виданим державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори 24 вересня 2008 року, придбав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , який складався із «А» - житловою площею 41,5 кв.м., загальною площею 63,2 кв.м., із господарчими спорудами: літньою кухнею «Б», сараєм «В», сараєм «Г», вбиральнею «Д», тр.колодязем 1, деревяною огорожею 2,3.

Після отримання у спадщину вказаного нерухомого майна ОСОБА_3 приватизував земельну ділянку про АДРЕСА_1 , яка складається із двох структурних частин різного цільового призначення, хоча фактично є однією ділянкою. Отже, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га із кадастровим номером :02:044:0114 цільовим призначенням (використанням) для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0458 га із кадастровим номером :02:044:0115 цільовим призначенням (використанням) для ведення особистого селянського господарства ці об`єкти нерухомості також на праві власності належали спадкодавцю.

За життя спадкодавець оформив заповіт на все свої майно на користь позивача ОСОБА_4 .

Одночасно позивач ОСОБА_2 , як неповнолітня донька померлого за наявності заповіту на її користь має право на обов`язкову частку спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України в розмірі половини частки, яка б належала їй в разі спадкування за законом.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 його спадкоємцями за заповітом та за законом є позивачі за даним позовом, його дружина та донька, які наразі й звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Частка спадщини у позивача, як спадкоємиці за заповітом після смерті чоловіка складає 7/8, а обов`язкова частка нашої з померлим доньки складає 1/8 від всієї спадщини, з урахуванням того, що у померлого було чотири спадкоємця першої черги за законом - дружина, донька ОСОБА_6 та двоє дітей від іншого шлюбу. Отже половина від частки, яка б належала ОСОБА_6 в разі спадкування за законом (обов`язкова частка) складає 1/8 частину спадщини (1/4:2= 1/8).

Проте постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12 березня 2025 року, наданою Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області нам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом обов`язкова частка) в частині спірного жилого будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому, на тій підставі, що у 2010 році колишні будівлі спадкоємцем були знесені та побудовано новий жилий будинок із мансардою та допоміжними будівлями та спорудами, право власності на які не було зареєстровано.

Такими чином, чоловік та батько за життя зніс отриманий ним у спадщину будинок, побудував на його місці новий із допоміжними спорудами та будівлями, який не здав відповідно до закону до експлуатації.

Згідно із рішенням Павлоградської міської Ради від 01.06.2009 року за №947-48У ОСОБА_7 було передано безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва та підлуговування житлових будників, гаражів, для ведення особистого селянського господарства по

АДРЕСА_1 загальною площею 1458 кв.м., в тому числі для будівництва та обслуговування житлових будинків 1000 кв.м., для ведення особистого селянського господарства - 458 кв.м.

30 червня 2009 року Західно-Донбаським регіональним відділом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області за №195 чоловіку виданий дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з мансардним поверхом житловою площею 112,71 кв.м. на вказаній вище земельній ділянці відповідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої за №426 від 08.04.2009 року Виконавчим комітетом Павлоградської міської Ради.

Виконавчий комітет Павлоградської міської Ради рішеннями №876 від 12.08.2009 року та №426 від 08.04.2009 року дозволив ОСОБА_3 будівництво подвір`яних будівель на раніше виділеній земельній ділянці.

Після побудови чоловік 19 травня 2010 року отримав у КП «Павлоградське МБТІ» довідку для вирішення питання стосовно введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та виготовив там же 16 жовтня 2012 року на нього технічний паспорт.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, жилий будинок АДРЕСА_1 було побудовано за наявності необхідних дозволів та рішень органів місцевого самоврядування, але за невідомих для позивача причин за життя власник його в експлуатацію не здав, в реєстрі прав власності на нерухоме майно своє право власності на цю нерухомість не зареєстрував.

Згідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то в разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Враховуючи, що будівництво спірного жилого будинку здійснювалося згідно із законом, в порядку спадкування за заповітом (позивачем ОСОБА_4 в частці 7/8.) та з прядку спадкування за законом (позивачем ОСОБА_8 в частці 1/8) можливо визнати права та обов`язки забудовника - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до проведеної оцінки наразі ринкова вартість спірного майна складає : 10000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша Павлоградська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом та за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на 7/8 часток прав та обов`язків забудовника жилого будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право на 1/8 частку прав та обов`язків забудовника жилого будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. О. Головін