головуючий у суді І інстанції Таран Н.Г.
провадження № 22-ц/824/3831/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Євгеновича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою, у якій просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити його опікуном ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком дружини заявника - ОСОБА_4 . З 2008 року ОСОБА_3 є пенсіонером УДО України і ніде не працює. Вісім років тому назад, мати дружини заявника ОСОБА_5 фактично розірвала шлюбні відносини із ОСОБА_3 , у зв`язку із зловживанням ним алкоголем та проблемами з психікою, які стали активно прогресувати, а тому ОСОБА_5 пішла від свого чоловіка і проживала окремо.

За бажанням дружини заявника і його згодою, ОСОБА_3 проживав разом із ними однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Після початку збройної агресії російської федерації проти України його дружина разом із їхньою малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхали в евакуацію.

Заявник залишився в Києві разом з тестям - ОСОБА_3 . Теща заявника з початку війни пішла добровольцем на військову службу і є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 по теперішній час. Проблеми з психікою у тестя заявника загострилися і він при будь-якій нагоді приходив до військової частини де проходила службу ОСОБА_5 і влаштовував скандали, вимагаючи щоб його дружина кинула службу і повернулася додому. Усе це привело до того, що ОСОБА_5 офіційно розірвала шлюб із ОСОБА_3 .

На початку літа 2023 проблеми із здоров`ям ОСОБА_3 загострилися, він перестав орієнтуватися в часі та просторі, у нього стали виникати проблеми з пам`яттю і часом він не впізнавав знайомих та рідних. Унаслідок описаних розладів здоров`я ОСОБА_3 був госпіталізований у КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а після обстеження та встановлення діагнозу, переведений на стаціонарне лікування до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Незважаючи на лікування, стан здоров`я ОСОБА_3 , значно погіршився і він отримав ІІ - групу інвалідності в наслідок психічного розладу. На теперішній час ОСОБА_3 перебуває на психіатричному обліку в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до висновку ЛКК від 08 вересня 2023 року ОСОБА_3 ,, який проживає разом із заявником, обмежений у самообслуговуванні, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок своєї хвороби ОСОБА_3 , потребує догляду та встановлення над ним опіки.

Заявник бажає доглядати свого тестя і бути його опікуном, і має на це можливість і бажання, що підтверджується документами.

Надати довідку, що ОСОБА_3 перебуває на психіатричному обліку в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) йому відмовили. Також йому відмовили у наданні копій медичних карток про лікування та стан здоров`я ОСОБА_3 . З метою встановлення психічного стану свого тестя - ОСОБА_3 , заявник вважає за необхідне проведення судово-психіатричної експертизи у порядку визначеному статтею 298 ЦПК України.

Оскільки заявник є єдиним з рідних та близьких хто має можливість та здатен доглядати ОСОБА_3 , він просив призначити його опікуном над ним.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.

Подання органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Функції опікуна над недієздатним ОСОБА_3 покладено на орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

Судові витрати по справі віднесено за рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Матеріали справи не містять доказів, що донька ОСОБА_3 , не може опікуватися над своїм батьком, також і подання органу опіки і піклування не містить інформації щодо існування у доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 інших об`єктивних причин неможливості повного чи часткового виконання обов`язків опікуна (робочий графік, погані відносини з підопічним тощо) щодо свого батька ОСОБА_3 ..

ОСОБА_1 на військовому обліку за місцем свого проживання, яке він зазначає в межах даної справи не перебуває, що, в умовах воєнного стану, не може беззаперечно вказувати на відсутність домовленості заявника з іншими членами родини задля уникнення виконання військового обов`язку, які є родичами першого ступеню споріднення й також мають обов`язок піклуватися про ОСОБА_3 , за відсутності обставин які б об`єктивно вказували на неможливість виконання ними цього обов`язку

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Васильєв Є.Є. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні подання Органу опіку та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною особою ОСОБА_3 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання Органу опіку та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною особою ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що звертаюсь до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення над нею опікуна, заявником було надано усі наявні підтверджуючі документи та роз`яснення щодо неможливості опіки ОСОБА_2 за недієздатним батьком.

Також дружина заявника після початку збройної агресії рф проти України перебуває в евакуації в Закарпатській області.

Вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо звернення заявника до суду для встановлення опіку над недієздатною особою має метою уникнення заявником призову на військову службу.

Оскільки заявник має діюче бронювання від призову на військову службу за місцем роботи.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно звинуватив орган опіки та піклування і поставив під сумнів професійність його посадових осіб в питанні щодо розгляду заяви заявника щодо встановлення опікуна.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Оскільки рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 рок не оскаржується у частині визнання ОСОБА_3 недієздатним, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині відмови у призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_1 - адвокат Васильєв Є.Є. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Носиловська В.В. у судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 08 серпня 2018 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 14).

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано 06 червня 2023 року (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_6 (а.с. 16).

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 24 вересня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_3 є пенсіонером УДО України (а.с. 17).

ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 з 24 лютого 2022 року по теперішній час, що підтверджується довідкою, виданою ВЧ НОМЕР_1 26 жовтня 2023 року (а.с. 19).

Згідно з довідкою до акта МСЕК від 29 серпня 2023 року ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи з 28 серпня 2022 року, причина інвалідності: загальне захворювання (а.с. 21).

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради від 08 вересня 2023 року ОСОБА_3 , який проживає разом із ОСОБА_1 , обмежений у самообслуговуванні, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку (а.с. 22).

Згідно з довідкою від 03 квітня 2024 року, виданою КНП «Київський міський пологовий будинок № 6», ОСОБА_2 спостерігається з приводу вагітності, термін вагітності на теперішній час 20 тижнів (а.с. 102).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 28 травня 2024 року № 596 на теперішній час ОСОБА_3 страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді: «Органічне ураження головного мозку змішаного генезу (судинно-нейроінфекційного-інтоксикаційного) з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, вираженими змінами особистості за органічним типом»; за своїм психічним станом на теперішній час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 110-118).

З довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» 07 травня 2024 року, ОСОБА_1 за станом свого здоров`я може виконувати функції опікуна над недієздатною особою (а.с. 140).

ОСОБА_2 подала заяву про те, що вона згодна із призначенням її чоловіка - ОСОБА_1 опікуном її батька ОСОБА_3 . У зв`язку із вагітністю, доглядати за двома дітьми та батьком вона не має можливості, а її чоловіка батько слухається у зв`язку із психічними розладами та потребою у постійному нагляді (а.с. 141).

Згідно з військово-обліковим документом із застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України від 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, бронювання до 30 вересня 2025 року (а.с. 181).

Відповідно до довідки від 20 травня 2025 року, виданої ТОВ «ІТАК», ОСОБА_1 працює в ТОВ «ІТАК» з 19 квітня 2017 року у тому числі на посаді провідного менеджера із збуту, відділу харчового та нехарчового пакування - з 02 жовтня 2023 року.

Згідно з повідомленням про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який працює в ТОВ «ІТАК» на посаді провідного менеджера із збуту, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на дванадцять місяців до 19 квітня 2026 року.

Указані відомості також підтверджуються військово-обліковим документом, роздрукованим із системи «Резерв+».

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частиною 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

ОСОБА_1 , звернувшись до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатним та призначення його опікуном ОСОБА_1 , посилався на те, що він є зятем ОСОБА_3 , вони проживають разом та він здійснює за ним догляд, оскільки ОСОБА_3 обмежений у самообслуговуванні, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду цієї справи від Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло подання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 (а.с. 131-132).

Указане подання обґрунтоване, зокрема тим, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи, має психічні розлади, потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, а ОСОБА_1 , відносно якого не встановлено протипоказань щодо виконання повноважень опікуна, доглядає за батьком дружини, піклується про нього та забезпечує усім необхідним.

Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні визнано ОСОБА_3 недієздатним, але відмовлено у задоволенні подання органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

Залишаючи подання органу опіки та піклування без задоволення, суд першої інстанції посилався на те, що подання має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимог ЦПК України, воно у такому поданні не враховано відсутність доказів неможливості доньки ОСОБА_3 опікуватися своїм батьком, а також доцільність призначення опікуном заявника, який є військовозобов`язаним, в умовах воєнного стану.

Апеляційний суд враховує, що указана цивільна справа розглядалася за заявою ОСОБА_1 , а Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації має процесуальний статус заінтересованої особи у цій справі, а тому відносно наданого суду подання органу опіки та піклування у такому підстави для вирішення судом питання про його задоволення або відмову у його задоволенні відсутні.

У цьому випадку таке подання має оцінюватися як доказ поданий заінтересованою особою у цій справі.

Також на підтвердження відомостей, зазначених у поданні, до нього Органом опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації подано інші докази стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 , який не перешкоджає йому бути опікуном відносно недієздатної особи, документи на підтвердження наявності між ними сімейних відносин та інвалідності ОСОБА_3 (а.с. 134-142).

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 заявив вимоги про призначення його опікуном з метою ухилення від мобілізації в умовах воєнного стану.

Однак відповідно до наданих ОСОБА_1 доказів, він працює в ТОВ «ІТАК» на посаді провідний менеджер зі збуту та йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 16 квітня 2026 року.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільнюються з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причин, зокрема як необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи; необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи або особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Зокрема, у місцевому органі виконавчої влади передбачено створення комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка, з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки матеріалів, складає про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Зазначений акт є одним із документів, які надаються військовозобов`язаним до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ( (пункт 9 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 62, додаток 8 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 червня 2024 року у справі № 283/1199/23 (провадження № 61-12851св23).

Підсумовуючи, чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особами, що його потребують, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Отже відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається не автоматично за наявності необхідних документів (в тому числі і подання органу опіки та піклування або рішення суду про призначення військовозобов`язаного опікуном), а за рішенням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який в межах своїх повноважень перевіряє наявність можливих зловживань під час мобілізації.

Встановлюючи коло осіб, які могли б опікуватися ОСОБА_3 , апеляційний суд враховує, що частиною 4 статі 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є розлученим, а тому його колишня дружина ОСОБА_5 не має обов`язку бути його опікуном та здійснювати за ним догляд.

ОСОБА_3 має доньку ОСОБА_2 , однак станом на час розгляду заяви про визнання його недієздатним та призначення йому опікуна ОСОБА_2 була вагітною другою дитиною, що ускладнювало можливість здійснення нею догляду за батьком.

Вже станом на час надходження до суду цієї заяви та розгляду її судом ОСОБА_1 вже виконував функції по догляду за недієздатним ОСОБА_3 , що підтверджується наявною у матеріалах справи заявою ОСОБА_2 .

Також у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначила, що вона згодна із призначенням її чоловіка - ОСОБА_1 опікуном її батька ОСОБА_3 та вказала, що у зв`язку із вагітністю, доглядати за двома дітьми та батьком вона не має можливості (а.с. 141).

Відомостей щодо наявності у недієздатного ОСОБА_3 інших осіб, які перебувають з ним у сімейних, родинних відносинах та можуть виконувати обов`язки опікуна відносно нього, матеріали справи не містять, а також будь-яка інша особа, крім ОСОБА_1 , не виявила бажання бути опікуном ОСОБА_3 .

Київським апеляційний судом з метою забезпечення та гарантування прав ОСОБА_3 , який є обмеженим у реалізації своїх прав, залучено черезПівнічний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги адвоката для надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_3 у цій справі.

Адвокат Носиловська В.В., якій вказаним центром доручено здійснювати представництво інтересів ОСОБА_3 у цій справі, у судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, враховуючи, що стан здоров`я ОСОБА_1 дозволяє йому виконувати функції опікуна, що він фактично і здійснює вже станом на час розгляду цієї справи, а рішення суду про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 лише юридично оформить ті відносини між ними, які склалися ще до його ухвалення, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновок суду першої інстанції про відмову у призначенні ОСОБА_1 опікуном є помилковим.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Є.Є. необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог заяви скасувати з ухваленням нового судового рішення про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Євгеновича задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимог заяви скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , в частині вимог про призначення опікуна.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15 грудня 2025 року

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська