У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

представника позивача Скляр Н.М.,

представника відповідача адвоката Лісового Д.О.,

розглядаючи у выдкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за первісним позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про зобов`язання вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач Криворізька міська рада звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:134:0057, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 в сумі 567 267,10 грн., посилаючись на фактичне користування вказаною земельною ділянкою відповідачем без належного правового оформлення, що позбавило власника землі права отримання доходу у вигляді орендної плати.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов`язання вчинення дій, у якій позивач за зустрічним позовом просить суд зобов`язати Криворізьку міську раду здійснити перерахунок у бік її зменшення (коригування, анулювання, скасування) заборгованості за період 2022-2023 роки в сумі 474 698,61 грн. (220 790,05 грн. за 2022 рік + 253 908,56 грн. за 2023 рік), нарахована йому на підставі незаконної технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу 2020 р.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про зобов`язання вчинення дій до спільного розгляду з первісним позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Лісового Дениса Олександровича про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Установлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовують.

До суду 20 жовтня 2025 року надійшло клопотання представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвоката Лісового Д.О. про зупинення провадження у справі до закінчення вирішення пов`язаної господарської справи № 904/5875/15 та до закінчення вирішення пов`язаної цивільної справи № 214/4545/21. В обґрунтування клопотання стороною позивача зазначено, що позивач просить стягнути з відповідача кошти у зв`язку з тим, що він є власником незавершеного будівництва будівель і споруд автостоянки. Проте реєстрація об`єкта незавершеного будівництва, розміщеного на земельній ділянці державної чи комунальної власності, не є підставою для переходу права на земельну ділянку у розумінні ст. 120 ЗК України, враховуючи, що факт здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на об`єкт нерухомого майна. У липні 2015 року прокурор Саксаганського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 148 800,86 грн. Рішенням суду від 22.11.2021 в задоволенні позову було відмовлено, у звязку з чим позивачем було подано апеляційну скаргу, де ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 було відкрито апеляційне провадження у справі № 940/5875/15. Незважаючи на це, представники Криворізької міської ради звернулись з вимогами про стягнення заборгованості за 2021-2023 роки із ОСОБА_1 , хоча він не є фактичним землекористувачем та наразі не вирішено питання щодо зобов`язання ФОП ОСОБА_2 повернути спірну земельну ділянку, що є підставою для зупинення провадженні у справі. До того ж у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу перебуває справа № 214/4545/21 за позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності, де за доводами Криворізької міської ради спірна земельна ділянка використовується ФОП ОСОБА_2 весь час у комерційних цілях. У подальшому, за доводами позивача, з метою ухилення від повенрнення земельної ділянки, яка надавалась ОСОБА_2 для її використання у підприємницькій діяльності, ним було незаконно оформлено (зареєстровано право власності) на об`єкт нежитлової нерухомості та відчужено іншій особі. Тому існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, у зв`язку з чим на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, просить задовольнити вимоги клопотання.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Лісовий Д.О. на клопотанні наполягав з підстав, викладених в тексті клопотання.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Скляр Н.М. проти клопотання заперечувала, посилаючись на різний предмет спору і вказаних справах.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Досліджуючи питання дотримання судом під час зупинення провадження норм процесуального права, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах виходив з системного аналізу цих норм через призму завдань та основних засад цивільного судочинства, а також умов застосування цього пункту, якими є:

- об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі;

- пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення;

- обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.

Так, обставинами, які підлягають встановленню у даній справі, є: стягнення коштів за безпідставне користування відповідачем земельною ділянкою комунальної власності без належного правового оформлення, за період 2021-2023 роки, беручи до уваги, що на підставі договору дарування від 20.08.2018 відповідач є власником незавершеного будівництва будівель і споруд автостоянки, розміщеної на вказаній земельній ділянці, а також за зустрічним позовом оскарження правильності розрахунку з підстав відсутності коригування зі сторони позивача такої заборгованості, що свідчить про наявність підстав для її зменшення у розмірі 474 698,61 грн.

Указаний договір дарування від 20.08.2018 є предметом розгляду справи № 214/4545/21, проте станом на дату розгляду цієї справи судове рішення у справі № 214/4545/21 не ухвалено, а отже договір дарування від 20.08.2018 чинний, як і державна реєстрація права власності від 20.08.2018 на незавершене будівництво за адресою спірної земельної ділянки за ОСОБА_1 , що спростовує доводи представника відповідача про неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення у справі № 214/4545/21.

Предметом розгляду справи № 904/4933/15 взагалі є позов прокурора до ОСОБА_2 щодо зобов`язання повернення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , між тим як предметом цієї справи є спір щодо користування земельною ділянкою з по вул. Св. Василя Великого Саксаганського району. м. Кривого Рогу

Суд також звертає увагу, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Розумний строк судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд, який безпосередньо закріплений в пункті 1 статті 6 ЄКПЛ. При тлумаченні поняття «розумні строки» ЄСПЛ визначив момент початку та закінчення цих строків, а також вивів критерії, які повинні враховуватися при оцінці певного строку як розумного, а саме: складність справи, важливість для заявника питання, що розглядається судом, поведінка заявника, поведінка державних органів.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2022 зупинено провадження у господарській справі № 904/5875/15 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 212/2276/16-а (розгляд якої триває майже 10 років).

При цьому розгляд справи № 904/5875/15 теж триває майже 10 років.

Розгляд справи № 214/4545/21 триває майже 5 років.

Таким чином, у разі зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 904/5875/15 та у справі № 214/4545/21 призведе до непомірного затягування розгляду цієї справи.

До того ж сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі, про що викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.

Судом не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду цієї справи до розгляду справ №904/5875/15 та 214/4545/21, а також будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду цієї справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема у справах №910/5425/18, від 20.06.2019 у справі №910/12694/18 неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18.

Відповідно до вимог статті 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає (ухвали Верховного Суду від 20 січня 2022року у справі № 766/12169/16-ц, провадження № 61-467ск22, від 03 лютого 2022 року у справі № 641/3542/17, провадження №61-18542ск21, від 06 жовтня 2022 року у справі № 577/2464/21, провадження № 61-9639ск22).

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Лісового Дениса Олександровича про зупинення провадження у справі повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено 12 грудня 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко