Провадження № 2-о/537/185/2025
Справа № 537/7837/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16.12.2025 місто Кременчук

Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Дряхлов Є.О., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 і 318 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

2. Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог встановлених статтею 175, 177, 318 ЦПК України.

3. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характер.

5. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

6. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

7. Відповідно до ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

8. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

9. У відповідності до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

10. Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

11. Заявник просить суд встановити:

- факт належності свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого завідуючим відділом с. Волошнівка с/ЗАГС Роменського району Сумської області 02.03.1975, ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- факт, що особа зазначена у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 , виданому завідуючим відділом с. Волошнівка с/ЗАГС Роменського району Сумської області 02.03.1975, та її чоловік є однією і тією ж особою - ОСОБА_2 .

12. Зі змісту заяви, заявник зазначає, що встановлення вказаного факту їй необхідне для вирішення питання переходу на пенсію чоловіка, у зв`язку із втратою годувальника.

13. Однак, згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Тобто не можуть бути встановлені факти належності особі документа, який видає орган державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема свідоцтва про укладення шлюбу.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суджу України у п. 12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

14. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

15. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

16. Ураховуючи викладене, заявник має уточнити вимоги та пояснити який саме факт вона просить встановити.

У зв`язку з викладеним, суд звертає увагу заявника, що вона має право у відповідності до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановити факт родинних відносин між фізичними особами, факт перебування фізичної особи на утриманні, факт реєстрації шлюбу.

17. Крім того, позивачем додано до заяви платіжну інструкцію на переказ готівки № від 11.08.2024 про сплату судового збору на суму 605 грн 60 коп.

Згідно автоматичної системи документообігу суду «Д-3», в розділі «Вартісні показники» автоматично вказується, що № платіжного документа від 11.08.2024 внесено до бази даних, оригінал платіжного документа враховано у справу № 537/4553/24, провадження № 2-о/537/137/2024.

По даній цивільній справі № 537/7837/25, провадження № 2-о/537/185/2025, судовий збір до державного бюджету не зарахований.

Крім того, Ухвалою суду від 19.09.2024 у справі № 537/4553/24, провадження № 2-о/537/137/2024, задоволено заяву ОСОБА_1 , повернуто з державного бюджету 605 грн 60 коп. судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду, відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 11.08.2024. Ухвала суду набрала законної сили.

На підставі викладеного, суд не має законних підстав для зарахування судового збору, сплаченого 11.08.2024 у іншій справі, та повернутого Ухвалою суду від 19.09.2024, як такий, що сплачений за вимоги у цій заяві.

18. Відповідно до вимог частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

19. Частиною 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

20. Ураховуючи викладене, заявник має сплатити судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

22. У зв`язку із чим, враховуючи, що заява подана без додержання наведених вище вимог її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

З цих підстав, керуючись статями 175-177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

2. Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху привести її у відповідність з вимогами статті 175, 177 і 318 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом усунення вищевказаних недоліків.

3. Роз`яснити, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

4. Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ