Справа № 702/675/24
Провадження № 2-о/702/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі колегії:

головуючої судді Барської Т. М.

присяжних Ясінської А.І., Верби О.В.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника та адвоката особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, ОСОБА_2 ,

представник органу опіки та піклування Монастирищенської міської ради Черкаської області не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки,

в с т а н о в и л а :

У липні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Монастирищенської міської ради, звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 , 1940 року народження, недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його опікуном.

Зазначав, що ОСОБА_3 , є його матір`ю і проживає з ним. Близько двох років тому мати стала проявляти агресію, безпричинно залишала житло, що лікарями діагностовано як психічну хворобу.

Посилаючись на наведені обставини та відомості лікарів про стан здоров`я ОСОБА_3 , заявник просить визнати її недієздатною, а його призначити її опікуном.

Постановленою 09.07.2024 ухвалою суддя прийняв заяву до розгляду, відкрив у ній окреме провадження у справі та призначив її до розгляду.

13.08.2024 суд задовольнив клопотання представника заявника та витребував в КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради та КНП «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради медичні документи ОСОБА_3 .

12 вересня 2024 року суд призначив судово-психіатричну експертизу, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинив.

Провадження у справі поновлене судом 16 травня 2025 року згідно з прийнятою в означену дату ухвалою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити його вимоги, настоює на тому, що матір є психічно хворою і стан її щодень погіршується. Заявник забезпечує її догляд і, хоча й має зареєстроване місце проживання відмінне від місця проживання матері, проживає спільно з нею.

ОСОБА_1 стверджує, що квартира АДРЕСА_1 є його приватною власністю, яке він набув в порядку приватизації. Наразі він працює на ХПП в селі Сатанівка Уманського району Черкаської області.

У матері є іще донька ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Сестра одружена, має двох дітей сина тридцяти двох років та доньку дев`ятнадцяти років. Бажань доглядати матір сестра не вислювлює.

Як на підставу звернення із заявою про визнання матері недієздатною ОСОБА_1 вказує бажання отримати в майбутньому її житловий будинок, про що, за його твердженням, вказувала ОСОБА_3 .

Позицію заявника підтримав його представник, який, зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 опікується матір`ю, доглядає її, забезпечує належну реалізацію її прав.

Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви, оскільки це буде відповідати інтересам ОСОБА_3 , яка не здатна усвідомлювати характер дій, які вчиняє, і не може керувати ними.

ОСОБА_3 пояснити обставини подання заяви не змогла, вказувала, що їй допомагають зять і донька.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричного експерта №211 від 09.04.2025, в якому, зокрема, вказано, що ОСОБА_3 за своїм психічним станом не має фактичної можливості надавати пояснення по суті справи, судове засідання з розгляду справи за заявою ОСОБА_1 проведене за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною.

Представник органу опіки та піклування в судові засідання не з`являвся, надав заяву про вирішення питання про призначення судово психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_3 без участі представника органу (а.с.26).

Зважаючи на відсутність визначених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, суд постановив протоколу ухвалу про його здійснення за відсутності представника виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, як органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія приходить до таких висновків та такого рішення.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.

Дослідженням письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 05.07.1970 Росоховатською с/Радою Іллінецького району (а.с.4).

Згідно з копією датованого 24.01.2024 висновку №47 у ОСОБА_3 наявні когнітивні порушення, унаслідок яких вона потребує догляду на непрофесійній основі (а.с.9).

Копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 5219966 від 27.10.2004 підтверджує, що ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_3 (а.с.6).

Згідно з довідкою про доходи від 21.06.2024 ОСОБА_1 працює в ТОВ «Монастирищенське ХПП» і за період з грудня 2023 року по травень 2024 року йому нарахована 61706,62 гривень заробітної плати (а.с.7).

За змістом довідки Старостинського старостинського округу від 29.01.2024 до фактичного складу сім`ї ОСОБА_3 входить ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №211 від 09.04.2025 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляються прояви хронічного стійкого розладу у формі судинної деменції з поступовим початком ( F-01.1.за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок яких вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с.98-99).

Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого №700 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2024 взята на облік з приводу F01.30 (змішана судинна деменція з вираженим когнітивним зниженням та соціально побутовою дезадаптацією).

На виконання ухвали суду про витребування медичних документів КНП «Уманська психіатрична лікарня» Уманської міської ради директор КНП повідомив, що громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_3 , за медичною допомогою до лікаря психіатра не зверталася, на стаціонарному лікуванні не перебувала.

Допитаний з метою роз`яснення висновку експерт ОСОБА_5 показав, що під час експертизи він візуально оглянув ОСОБА_3 , провів з нею вербальний контакт з метою з`ясування чи здатна підекспертна орієнтуватися в місці, часі, чи пам`ятає події. Також експерт провів клінічне дослідження і його було достатньо для того, щоб дійти висновку про те, що підекспертна не засвоює інструкції, має прогресуючі розлади пам`яті, фіксаційної амнезії з розладами орієнтації.

Відповідно до підписаного головою опікунської ради Подання опікуном ОСОБА_3 доцільно призначити ОСОБА_1 . Такої думки опікунська рада дійшла на підставі того, що ОСОБА_1 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, інших осіб, які виявили б бажання встановити опіку над ОСОБА_3 немає (а.с.117-118).

У Рішенні від 24 квітня 2018 року № 3-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що право людини на повагу до її гідності, як і її право на життя, є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним та підлягає безумовному захисту з боку держави; у статтях 27, 28 Конституції України інституціалізовано не лише негативний обов`язок держави утримуватися від діянь, які посягали б на права людини на життя та повагу до її гідності, а й позитивний обов`язок держави, який полягає, зокрема, в забезпеченні належної системи національного захисту конституційних прав людини шляхом розроблення відповідного нормативно-правового регулювання; впровадженні ефективної системи захисту життя, здоров`я та гідності людини; створенні умов для реалізації людиною її фундаментальних прав і свобод; гарантуванні порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушень конституційних прав людини; забезпеченні невідворотності відповідальності за порушення конституційних прав людини (абзаци четвертий, п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно із статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України).

Як зазначено вище, заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , а тому він має право на подання заяви про визнання її недієздатною та встановлення опіки.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина перша статті 298 ЦПК України).

Звертаючись до суду із зазначеною заявою, ОСОБА_1 зазначав, що упродовж останніх двох років у його матері спостерігаються ознаки психічного захворювання, вона залишає житло, іде в невідомому напрямку, проявляє агресію.

24.01.2024 лікар психіатр взяла ОСОБА_3 на диспансерний обліку з приводу F01.30 (змішана судинна деменція з вираженим когнітивним зниженням та соціально побутовою дезадаптацією).

Суд бере до уваги висновок судово психіатричної експертизи №211 від 09.04.2025, згідно з яким ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції з поступовим початком (F01.1) через що нездатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Висновок судово-психіатричної експертизи є чітким, недвозначним та жодним із учасників справи не заперечувався.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає психічним розладом, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання її недієздатною.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_6 , суд враховує, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Держава несе обов`язок забезпечити захист та реалізацію прав недієздатних осіб, створити умови для задоволення їхніх потреб.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи

(у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

З аналізу положень частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Відповідно до підписаного 30.06.2025 головою опікунської ради подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над матір`ю ОСОБА_3 , рішенням виконавчого комітету міської ради №227 від 31.07.2024 затверджений висновок опікунської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над матір`ю».

Підставою для прийняття такого рішення опікунською радою слугували дані про діагностування у ОСОБА_3 когнітивних порушень.

Досліджуючи Подання суд встановив, що виконком рішення про затвердження висновку приймав до призначення і проведення судово психіатричної експертизи (09.04.2025) та за відсутності відомостей про взаємини між сином та матір`ю, без з`ясування того, чи здатний син належним чином забезпечити нормальне життя підопічної, оскільки в суді він заявив, що із заявою про визнання матері недієздатною звернувся з метою наступного отримання у власність її житлового будинку.

Посилання у поданні на те, що від інших осіб клопотань про призначення їх опікунами не поступило суд не вважає таким, що в повній мірі свідчить про з`ясування усіх обставин встановлення опіки, оскільки не перевірені і не наведені у поданні відомості про можливість забезпечення опіки зі сторони доньки ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Також суд звертає увагу, що органами опіки та піклування в Україні є районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Опікунські ради законодавець не визначає як орган опіки та піклування, оскільки вони є дорадчими органами при органах опіки та піклування, який розглядає питання захисту прав дітей, недієздатних осіб та людей з інвалідністю, надаючи рекомендації щодо призначення опікунів, дозволів на правочини та забезпечення соціального захисту.

Опікунська рада створюється для громадського контролю та участі в управлінні і до її складу входять депутати, посадовці та представники громади.

Отже підписане головою опікунської ради Подання суд не розцінює як Подання органу опіки та піклування і підстав для його задоволення не знаходить.

Зважаючи на наведене колегія приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 293, 295, 299-300 ЦПК України, колегія у складі судді та двох присяжних,-

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під опіку виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області, як визначеного ст. 56 ЦК України органу опіки та піклування.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки з дати набрання рішенням законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення, визначеного рішенням суду.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, 117 м. Монастирище Черкаської області, .

Суддя Тетяна БАРСЬКА

Присяжні: Антоніна ЯСІНСЬКА

Олена ВЕРБА