Справа № 345/4137/25
Провадження № 22-ц/4808/1731/25
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Томин О.О., Луганської В.М.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року під головуванням судді Керніцького І. І. в м. Долина про виправлення описки в рішенні суду від 19 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

В серпні 2025 року ОСОБА_1 через адвоката Осадчу К.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 07.06.2005 Креховицькою сільською радою Рожнятівського району в Івано-Франківській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 про що зроблено актовий запис №6 розірвано.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року виправлено описку в рішенні Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року у справі № 345/4137/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,а саме:

зазначивши в мотивувальній частині:

2 абзац:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить: - розірвати шлюб, укладений між нею - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07.06.2005 року Креховицькою сільською радою Рожнятівського району в Івано-Франківській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 про що зроблено актовий запис № 6;

12 абзац:

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07 червня 2005 року, актовий запис № 6 між сторонами 07.06.2005 зареєстровано шлюб;

13 абзац:

За час спільного проживання в шлюбі в сторін народилося дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

16 абзац:

Оскільки, на момент розгляду справи, дочка подружжя, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла чотирнадцяти років, вона вправі визначати місце свого проживання самостійно;

18 абзац:

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1 211,20 грн. сплаченого нею судового збору згідно квитанції ID: 3684-1937-6612-1780 від 28.07.2025 (а.с.3);

виклавши резолютивну частину рішення:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 07.06.2005 року Креховицькою сільською радою Рожнятівського району в Івано-Франківській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 про що зроблено актовий запис № 6 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень та 20 копійок) сплаченого судового збору.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вказав, що ухвала Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2025 року у справі № 345/4137/25 винесена з порушенням норм процесуального права та без дотримання правових висновків Верховного Суду, оскільки фактично суд першої інстанції змінив своє рішення від 19.09.2025 року у справі № 345/4137/25.

Звернув увагу, що мотивувальна частина рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2025 року у справі № 345/4137/25 мала 17 абзаців, а за результатами винесеної ухвали абзаців стало 19, а також змінено резолютивну частину рішення, а саме абзац 3.

Зазначив, що ухвалою від 20.10.2025 року змінено мотивувальну і резолютивну частину рішення, що є порушенням норм процесуального права.

Вказав, що в контексті змісту рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2025 судом першої інстанції фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки у рішенні, а частково змінено мотивувальну та резолютивну частину рішення від 19.09.2025 щодо залишення неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на проживання з батьком та в частині щодо розподілу судових витрат між сторонами, яке набрало законної сили і стало обов`язковим до виконання в редакції проголошеній в судовому засіданні 19.09.2025, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 269 ЦПК України.

Просив частково скасувати ухвалу Долинського районного суду Івано- Франківської області від 20 жовтня 2025 року у справі №345/4137/25, в наступній її частині:

16 абзац:

Оскільки, на момент розгляду справи, дочка подружжя, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла чотирнадцяти років, вона вправі визначати місце свого проживання самостійно;

18 абзац:

Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1 211,20 грн. сплаченого нею судового збору згідно квитанції ID: 3684-1937-6612-1780 від 28.07.2025 (а.с.3);

виклавши резолютивну частину рішення:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 07.06.2005 року Креховицькою сільською радою Рожнятівського району в Івано-Франківській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 про що зроблено актовий запис № 6 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн сплаченого судового збору.

В решті частині ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року у справі №345/4137/25 залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники сторін в засідання апеляційного суду не з`явилися.

До апеляційного суду поступила заява від апелянта ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі. Вказав, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, ураховуючи таке.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Виправляючи описку в рішенні суд першої інстанції вказав, що таке виправлення не змінює суті ухваленого судом рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону з огляду на таке.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвали описки чи арифметичні помилки.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками, зокрема, можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Тобто, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам, зокрема, роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 січня 2022 року у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20) вказала на те, що правила статті процесуального законодавства, яка регламентує виправлення описок, передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

Щодо меж повноважень судів виправляти описки в своїх рішеннях та щодо можливості при цьому судами змінювати ухвалені ними рішення Верховний Суд зробив свій правовий висновок в постанові від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15-ц, у якій зазначив, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має прав змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 07.06.2005 Креховицькою сільською радою Рожнятівського району про що складено запис №6.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року позов задоволено. Зазначено в резолютивній частині про розірвання шлюбу між сторонами, а також про залишення неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на проживання з батьком ОСОБА_2 .

Оскаржуваною ухвалою мотивувальну частину доповнено абзацами про право дочки самостійно визначати місце свого проживання та стягнення з відповідача на користь позивачки 1 211,2 грн судового збору, а резолютивну частину доповнено абзацом про стягнення з відповідача на користь позивачки 1 211,2 грн судового збору. При цьому виключено з резолютивної частини рішення висновок суду про залишення на проживанні з батьком ОСОБА_2 неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України якщо суд, що ухвалив рішення, не вирішив питання про судові витрати, він може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не може вирішувати питання розподілу судових витрат шляхом виправлення описки.

За змістом наведених доповнень вбачається, що судом фактично змінено резолютивну частину рішення, яке набрало законної сили, що не є виправленням описки в розумінні ст.269 ЦПК України. У зв`язку з наведеним, оскаржувана ухвала не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому її слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанову складено 12 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.О. Томин

В.М. Луганська