Єдиний унікальний номер № 333/8104/24
Провадження № 2/333/3178/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді Наумової І.Й., за участі секретаря судового засідання: Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулося до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним.

23.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 246455425 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику.

Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора М№У88К4Р. Зокрема, 23.11.2021 р. о 22:25:15 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.

Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 18000,0 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

Відразу після вчинених дій Відповідача, 23.11.2021 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 18000,0 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 р. ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2023сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №170 від 25.01.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 46 383,20 грн.

Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024.

Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто, право вимоги за кредитним № 246455425 від 23.11.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 25.01.2022, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 170.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19) якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 61938,80 грн.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №246455425 від 23.11.2021, становить 61938.80 грн., яка складається з наступного: 18000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 43938.80 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати на сплату судового збору та правничу допомогу.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2025 р. вищевказані позовні вимоги були задоволені.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2025 р. зазначене заочне рішення у цій справі було скасоване та призначений новий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представником позивача надсилалися суду додаткові пояснення з приводу викладених в заяві про скасування заочного рішення представницею відповідача заперечень відносно позовних вимог. В поясненнях представник позивача вважає, що до позову додані належні докази на підтвердження перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, зазначив, що відповідачем цей факт не спростований, та на підтвердження відступлення прав вимог між первісним кредитором та наступними кредиторами у зобов`язанні. Вважає, заявлені вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами законними та обґрунтованими.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою, при цьому в заяві про перегляд заочного рішення відповідач в особі представника зазначає свою адресу проживання на тимчасово окупованій рф території України. З огляду на вказане про, час дату та місце слухання справи відповідач повідомлявся через свого представника адвоката Захарєву Я.В., яка має електронний кабінет в системі «Електронний суд». Остання також в судові засідання не з`являлась, в заяві про перегляд заочного рішення міститься клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відзиву на позов при новому розгляді справи, стороною відповідача не надавалося. Свої заперечення з приводу позовних вимог відповідач виклав в заяві про перегляд заочного рішення, зокрема зазначив, що вважає, що позивачем не підтверджені заявлені обставини щодо перерахування кредитних грошових коштів відповідачу, а також відступлення прав вимоги за вказаним вище кредитним договором від первісного кредитора іншим кредиторам. Також вважає безпідставним нарахування процентів поза строком кредитного договору.

З огляду на те, що сторонами у справі заявлено про розгляд справи за їх відсутності, в судові засідання представники сторін не з`являлися, суд вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності, з урахуванням наявних в справі їх заяв по суті спору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини.

23.11.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 246455425 у формі електронного документа (письмова копія додана до позову). Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику (копія додана до позову), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора М№У88К4Р, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до пунктів 1.1- 1.6.1 цього кредитного договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 18 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Кредит надається строком на 30 днів, а саме, до 23.12.2021 р. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно в розмірі 518,60 відсотків річних, що становить 1,42 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка).

Відповідно до пунктів 1.9.2.-1.9.3 кредитного договору, за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 532,60 процентів річних, що становить 1,46 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Відповідно до п. 11.1 кредитного договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі, якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.

В пункті 1.12. кредитного договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах (викладених в пунктах 1.12.1 -1.12.2 договору).

Пунктами 1.12.1 - 1.12.2 кредитного договору передбачено, що зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" виконало своє грошове зобов`язання та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 18000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення, виданого позичальником про перерахування коштів з його розрахункового рахунку в АТ «ТАСКОМБАНК»на платіжну картку, зазначену позичальником при укладання кредитного договору; електронним повідомленням даного банку з додатком до нього про виконання, в тому числі вищевказаного платіжного доручення.

Посилання відповідача про не підтвердження позивачем факту перерахування первісним кредитором кредитних коштів спростовуються, вищевказаними доказами, які суд вважає належними та оцінює їх як кожен окремо так і в сукупності. Відповідачем заявлена позивачем обставина перерахуванням кредитних коштів на платіжну картку, зазначену позичальником, не спростована належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.

Згідно з ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату визначену цим договором. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору

28.11.2019 р. ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 р. між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 р. сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 р. сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2023 р. сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №170 від 25.01.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 46 383,20 грн.

Право вимоги за кредитним № 246455425 від 23.11.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 25.01.2022, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 170.

Посилання відповідача щодо ненадання належного реєстру вимоги щодо відступлення права вимоги по даному кредитному договору спростовується матеріалами даної справи, оскільки позивачем доданий до позову належним чином оформлений витяг з реєстру, який відповідає затвердженій вказаним вище договором факторингу формі, та містить вступну частину документу, потрібний пункт реєстру, який стосується відповідача, та реквізит підписів та печатку сторін договору факторингу.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року.

В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19) якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1. ).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 61938,80 грн.

20.08.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 200824 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 200824 від 20.08.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 61938,80 грн. Даний факт також підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 200824 від 20.08.2024 р.

Вищевказані договори факторингу відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними в судовому порядку, в зв`язку з чим необхідно виходити з презумпції правомірності правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивачем доведене належними доказами факт набуття права вимогу до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не повернув отримані кредитні кошти у розмірі 18000,00 грн. протягом обумовленого сторонами «Дисконтного періоду» і до теперішнього часу. Також позичальник не сплатив в кінці Дисконтного періоду погоджені сторонами кредитного договору проценти за користування кредитними коштами. Відповідач дану обставину не спростував належними доказами під час розгляду цієї справи. Останнім на виконання умов договору, після закінчення «Дисконтного періоду» було сплачено лише 10,00 грн., які були враховані позикодавцем при здійсненні розрахунку заборгованості. Внаслідок не виконання свого обов`язку позичальником протягом обумовленого сторонами договору строку, позикодавцем був здійснено донарахування суми процентів за дисконтний період по іншій ставці, передбаченій договором у такому випадку. Також не повернення кредитних коштів та сплати відсотків протягом дисконтного періоду є підставою для продовження строку кредитування у відповідності до положень п. 1.12. Договору до повернення кредиту, але більше 90 днів. Дані умови були погоджені з відповідачем, який уклав цей договір за вільною його згодою. За невиконання умов договору, його пунктами передбачено застосування іншої процентної ставки у разі продовження користування кредитними коштами після закінчення дисконтного періоду, а саме, у розмірі 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. З розрахунку заборгованості вбачається, що первісним кредитором та наступним кредитором в узгодженості з умовами вищевказаного кредитного договору нараховувалися проценти протягом 71 дня після закінчення дисконтного періоду, з урахуванням ставки 2,98 % за день. Згідно розрахунку сума боргу по відсоткам за період з 23.11.2021 р. по 03.03.2022 р. становить 43 938,80 грн.

Відповідачем надані позивачем розрахунки заборгованості належними та обґрунтованими контр розрахунками не спростовані.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору та оплату правничих послуг.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання цього позову сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом.

З огляду на повне задоволенні позовних вимог, відсутності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, витрати позивача на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд враховує наступне.

Ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів цивільного судочинства) є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді; ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову; а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ТОВ «Юніт Капітал» у даній справі представляє адвокат Тараненко А.І., на підтвердження повноважень якого до позовної заяви було подано: сканкопії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956; договору про надання правничої допомоги №26/08/2024 від 26.08.2024 року, з додатком в якому встановлена вартість за одну годину зайнятості адвоката по кожному з видів послуг, та з додатковою угодою №3 до нього; акту прийому-передачу надання послуг від 26.08.2024 р.; довіреності на представництво інтересів ТОВ «Юніт Капітал.

У позові було поставлено питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн. Вказано, що адвокатом здійснено вивчення матеріалів справи (1 година, вартість 500 грн); надано усну консультацію по справі (1 година, вартість 500 грн), складено позовну заяву (2 години, вартість 5 000 грн.), що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024 р.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення посилався на завищеність розміру витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду цієї справи суд враховує рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, що є малозначною, досвід адвоката Тараненка А.І., який виходячи з судової практики є постійним представником позивача у аналогічних справах, що свідчить про напрацьовану ним документальну базу таких правовідносин, виходячи із засад розумності та справедливості, дійшов висновку про доцільність відшкодування позивачу таких витрат в розмірі 2000 грн. з розрахунку: вартості послуги у вигляді консультації та вивчення матеріалів у розмірі 1000,00 грн. та вартості послуги за складання позову у розмірі 1000,00 грн. Стягнення витрат на правову допомогу в такому розмірі забезпечуватиме баланс рівноваги між інтересами сторін у справі, відповідатиме принципу розумності та співмірності, визначеного як одним з основних критеріїв стягнення таких витрат.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81,141, 263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" () заборгованість за кредитним договором № 246455425 від 23.11.2021 у розмірі 61938,80 грн., яка складається з наступного: 18000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 43938.80грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" () судові витрати у суму 4422,40 грн., в тому числі: витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині, заявлені вимоги, про стягнення судових витрат, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова