РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/895/25

2/609/511/2025

15 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до

відповідачів: ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд»

вимоги позивача: про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,-

учасники справи не з`явились,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 19 вересня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі позивач) - Андросюк Ігор Сергійович звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» (далі відповідачі) про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

2. Позов обґрунтований тим, що 27 липня 2018 року між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,4874 га., кадастровий номер :01:001:0247, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено до 27.07.2025 р.

Відповідно до п. 3.2. вищезазначеного Договору, орендар земельної ділянки після закінчення строку Договору оренди має переважне право поновлення його на новий строк.

Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслало ОСОБА_1 22.04.2025 р. лист повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі, який остання отримала 23.05.2025 р.

Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди, позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач зобов`язана була протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, однак, будь-якої відповіді на вищевказаний лист ОСОБА_1 не надала, а отже не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Зазначає, що позивач, як орендар, належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди, окрім того, зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 , у відповідь на отриманий проєкт додаткової угоди, не надіслала повідомлення про заперечення на запропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди вищевказаної земельної ділянки, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 61280490.

Таким чином, позивач дізнався про те, що відповідач уклала договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з іншим орендарем, а саме, ТОВ «Профагротрейд».

Вважає, що відмовивши в укладенні додаткової угоди відповідач порушила права позивача на укладення додаткової угоди у формі єдиного письмового документу, як про внесення законних змін до Договору оренди землі (зі всіма змінами та доповненнями до нього чинними на момент його поновлення), так і про його поновлення на новий строк.

З урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, представник позивача вважає, що позивач має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі».

На підставі вищевикладеного, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» адвокатом Іванько О.С. 17 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що, 25 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення, яка знаходиться на території с. Підгайці Кременецького району Тернопільської області. Об`єктом оренди є земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0247, площею 1,4874 га. Речове право оренди зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд», 21 серпня 2025 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №441336627 від 28.08.2025 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» та ОСОБА_1 у Договорі оренди землі від 25 липня 2025 року обумовили, що договір укладено на 7 років з дати його підписання та державної реєстрації.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 25 липня 2025 року, підтверджено той факт, що орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0247.

Враховуючи зазначене, договір оренди землі від 25 липня 2025 року набрав чинності та у сторін виникли взаємні права та обов`язки за цим Договором. Зокрема, ТОВ «Профагротрейд» стало орендарем земельної ділянки позивача, з дня набрання чинності Договором оренди землі від 25 липня 2025 року - до нового орендаря перейшли обов`язки сплати орендної плати та право використання земельної ділянки для власних господарських цілей для проведення підприємницької діяльності .

Звертає увагу суду на те, що реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін. Таким чином, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

Вважає, що переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки не порушено, оскільки відсутня одна із складових, що надають право позивачу претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», так як відсутня воля орендодавця на укладення такого договору. За вказаних обставин сторонами не досягнуто домовленості щодо змінених істотних умов договору, а тому в силу ч.4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право орендаря на укладення договору оренди землі є припиненим.

В даному випадку, відповідач ОСОБА_1 користуючись правом вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою передала її в строкове платне користування ТОВ «Профагротрейд» на підставі Договору оренди землі від 25 липня 2025 року, оскільки правовідносини, між позивачем та ОСОБА_1 , які витікали з Договору оренди землі від 27 липня 2018 року припинилися внаслідок закінчення строку дії цього договору.

Вважає, що позивач не вказав жодної правової підстави для визнання відсутнім права оренди ТОВ «Профагротрейд». Натомість, речове право виникло у ТОВ «Профагротрейд» на підставі юридичного факту, який спрямований на набуття відповідних прав, таке право визнане державою, окрім того, ОСОБА_1 належним чином повідомила позивача про своє небажання укладати договір оренди на новий строк, жодні зміни щодо істотних умов договору оренди не були узгоджені сторонами договору, а тому після закінчення строку дії Договору оренди позивача, остання правомірно передала свою земельну ділянку в оренду ТОВ «Профагротрейд» на підставі договору, який є чинним, дійсним, речове право за яким зареєстроване, а тому відсутні підстави для визнання такого права відсутнім.

Під час реєстрації речового права оренди ТОВ «Профагротрейд» щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0247 - речове право оренди попереднього орендаря, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було припинено. Натомість ТОВ «Профагротрейд» належно зареєстрував своє право оренди, а тому, відсутні підстави для визнання відсутнім та припинення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0247.

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» є необґрунтованими, незаконними, а тому до задоволення не підлягають.

Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Іванько О.С. 17 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована на території села Підгайці, Кременецького району Тернопільської області, площею 1,4874 га., кадастровий номер :01:001:0247, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), на підставі Договору оренди землі, підписаного 27.07.2018 р. та зареєстрованого 14.08.2018 р. було передано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у строкове платне користування (оренду) для ведення сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення, терміном на 7 років.

14 квітня 2025 року ОСОБА_1 , було надіслано шляхом поштового відправлення заяву, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, термін дії якого закінчується 27.07.2025 р., оскільки її не влаштовують істотні умови Договору запропоновані ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Окрім того, орендодавець просила на протязі 3-х днів після закінчення терміну дії договору повернути їй земельну ділянку та надіслати підписаний Акт прийому -передачі земельної ділянки. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав даний лист 22.04.2025 р., однак, відповіді відповідачу ОСОБА_1 надано не було, не було також запропоновано кращі істотні умови договору оренди землі, які на дату звернення передбачали суму орендної плати у розмірі 9656,71 грн.

23.05.2025 р. ОСОБА_1 отримала від позивача лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 27.07.2018 року, вих. № 3040 від 22.04.2025 р.

03.06.2025 р. ОСОБА_1 було надіслано ТОВ «Західна агровиробнича компанія» лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, згідно із яким, власником земельної ділянки було повідомлено, що ознайомившись із отриманим листом-повідомленням про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 27.07.2018 року, нею прийнято рішення, яким орендодавець відмовляється від пропозиції викладеної орендарем щодо продовження дії договору оренди землі від 27.07.2018 року на тих же умовах, оскільки інші орендарі, які провадять господарську діяльність за місцем розташування земельної ділянки пропонують значно кращі умови орендної плати, термінів її виплати, соціальну допомогу, тощо.

06.06.2025 р. позивачем отримано лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення від 03.06.2025 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, не зважаючи, що до закінчення договору після отриманих заяв орендодавця щодо відмови у продовжені договору оренди землі через вкрай низьку орендну плату залишилося більше двох місяців, відповіді позивачем відповідачу надано не було.

21.07.2025 р. ОСОБА_1 , отримала пропозицію щодо укладення Договору оренди землі із ТОВ «Профагротрейд» із істотною умовою договору щодо орендної плати у розмірі 18633,54 грн., що значно вище ніж розмір орендної плати зазначений у Договорі оренди землі із позивачем.

Відтак, 25 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Профагротрейд» був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки: площею 1,4874 га кадастровий номер :01:001:0588, яка розташована на території с. Підгайці Кременецького р-ну Тернопільської обл., яким остання передала ТОВ «Профагротрейд» в оренду земельну ділянку терміном на 7 (сім) років.

21.08.2025 р. за заявою ОСОБА_1 державним реєстратором Кременецької міської ради було припинено речове право оренди за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 у ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

28.08.2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Профагротрейд» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 на підставі Договору оренди землі від 25.07.2025 року.

Не зважаючи на те, що орендодавцем надіслано відмову від продовження договору оренди землі та лист щодо повернення земельної ділянки орендодавцю, орендар звернувся до суду за судовим захистом із позовом про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Звертає увагу суду на те, що позивачем не долучено належних доказів сплати орендної плати ОСОБА_1 у період дії Договору оренди землі від 27 липня 2018 року за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247, оскільки протягом вказаного періоду в користуванні ТОВ «Західна агровиробнича компанія» знаходилося загалом чотири земельні ділянки відповідача, зокрема: земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0247, кадастровий номер :01:001:0116, кадастровий номер :01:001:0327, кадастровий номер :01:001:0510.

У платіжних інструкціях, долучених позивачем до матеріалів справи, відсутні дані земельних ділянок щодо яких справлено орендну плату за кожен рік оренди, окрім того, позивачем не долучено до позовної заяви розшифровку нарахувань та виплати орендної плати ОСОБА_1 . Вважає, що позивач неналежно виконував покладені на нього зобов`язання із виплати орендної плати ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» є необґрунтованими, незаконними, а тому до задоволення не підлягають.

06 листопада 2025 року представником позивача подано заперечення на відзив, вказане заперечення суд при розгляді справи не бере до уваги, оскільки останнє подано із пропущенням строків визначених ухвалою Шумського районного суду від 02 жовтня 2025 року.

15 грудня 2025 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» подано клопотання про витребування доказів. При вирішенні справи суд не бере вищевказане клопотання до уваги, оскільки останнє подано на стадії судового розгляду справи, окрім того, копії письмових доказів, щодо яких представник позивача заявляє клопотання про витребування, містяться в матеріалах цивільної справи, що не позбавляє можливості суд дослідити їх в судовому засіданні.

В судовое засідання представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» - адвокат Андросюк І.С. не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього, згідно якої представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідачів ТОВ «Профагротрейд», ОСОБА_1 адвокат Іванько О.С. в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , ТОВ «Профагротрейд» про визнання укладеної додаткової угоди б/н від 22 квітня 2025 року, визнання відсутнім та припинення права оренди земельної ділянки залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 20 жовтня 2025 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду на 06 листопада 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідачів, судовий розгляд справи відкладено на 20 листопада 2025 року, у зв`язку із неявкою представника відповідачів судовий розгляд справи відкладено на 02 грудня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача, судовий розгляд справи відкладено на 15 грудня 2025 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки, яка розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського (Кременецького) району Тернопільської області площею 1,4874 га, кадастровий номер :01:001:0247, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 87622818 сформованого 22.05.2017 р.

7. 27 липня 2018 року між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,4874 га., кадастровий номер :01:001:0247, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено строком на 7 років.

Згідно п. 3.2 Договору, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 12.2 дія договору припиняється зокрема у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено.

14.08.2018 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Костинником М.О. було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 на підставі Договору оренди землі від 27.07.2018 р., що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 134858272, дата формування 20.08.2018 р.

8. На підтвердження виконання своїх обов`язків як орендаря, позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних інструкцій у національній валюті № від 25 червня 2021 року на суму 33154,36 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2021 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 06 грудня 2022 року на суму 33154,36 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2022 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 16 лютого 2023 року на суму 1444,06 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2022 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 23 травня 2023 року на суму 26004,58 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2023 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 10 серпня 2023 року на суму 18021,24 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2023 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 12 червня 2024 року на суму 14998,15 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 29 жовтня 2024 року на суму 9010,62 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 29 жовтня 2024 року на суму 42565,53 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № 0 від 22 листопада 2024 року на суму 3915,67 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р., отримувач: ОСОБА_1 , відомість на виплату готівки №1 від 09.04.2020 р. В рядку № 7 зазначено прізвище ОСОБА_4 сума для виплати 375 грн., в графі 5 міститься підпис про одержання вищевказаних коштів останньою.

9. 14 квітня 2025 року на адресу керівника ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем ОСОБА_1 , було надіслано заяву, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, термін дії якого закінчується 27.07.2025 р., оскільки її не влаштовують істотні умови Договору запропоновані ТОВ «Західна агровиробнича компанія», вказане підтверджується копією вищевказаної заяви та копією повідомлення Укрпошти №222 долучених до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 222 представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримав вищевказану заяву відповідача ОСОБА_1 22.04.2025 року.

10. 22 квітня 2025 року за вих. №3040 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на адресу ОСОБА_1 направило лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 27.07.2018 р., вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення права землекористувача, а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 27.07.2018 р., який остання отримала 23.05.2025 р., що підтверджується копією трекінга поштового відправлення №480.

11. 03.06.2025 р. ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було надіслано лист про прийняте орендодавцем рішення, згідно із яким, остання відмовилась від пропозиції викладеної орендарем у листі-повідомленні №3040 від 22.04.2025 р.

06.06.2025 р. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримано лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення від 03.06.2025 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №032.

12. 25 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Прфагротрейд» був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки: площею 1,4874 га кадастровий номер :01:001:0588, яка розташована на території с. Підгайці Кременецького р-ну Тернопільської обл., згідно з яким, остання передала ТОВ «Прфагротрейд» в оренду земельну ділянку терміном на 7 років.

13. 21.08.2025 р. за заявою ОСОБА_1 державним реєстратором Кременецької міської ради було припинено речове право оренди за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 у ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

28.08.2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Міньковською С.В. було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Профагротрейд» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 на підставі Договору оренди землі від 25.07.2025 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 441336627 від 28.08.2025 р.

14. Відповідно до копій Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 448140278, № 448140657, № 448140990 від 17.10.2025 р. вбачається, що ОСОБА_2 являється також власником земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0116, :01:001:0327, :01:001:0510. У відомостях про суб`єкта іншого речового права вказано: Орендар - ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавець ОСОБА_1 .

ІV. Оцінка Суду.

15. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

17. Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

18. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

19. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

21. Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

22. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

23. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

24. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

25. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом № 161-XIV, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону № 161-XIV).

26. У частині третій статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

27. ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом № 161-XIV врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку з передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

28. У частині четвертій статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

29. Відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення договору) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

30. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

31. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону № 340-IX.

32. Законом № 340-IX внесені зміни до Закону № 161-XIV (доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк») і до ЗК України (доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови»). У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року.

33. Судом встановлено, що 27 липня 2018 року між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 1,4874 га., кадастровий номер :01:001:0247, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, терміном на 7 років.

34. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

35. У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону № 161-XIV (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України.

36. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV правил дії Закону № 340-IX в часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція, чинна станом на 27 липня 2018 року, тобто на момент укладення договору оренди.

37. Відповідно до статті 33 «Поновлення договору оренди землі» Закону № 161-XIV у редакції станом на 27 липня 2018 року по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

38. Аналогічний порядок поновлення договору оренди відображено у договорі оренди землі.

Відповідно до п. 3.1 Договір укладено строком на 7 років.

Згідно п. 3.2 Договору, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначено, що конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

40. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

41. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлювали загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

42. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

43. Спеціальне правило міститься у частині шостій Закону № 161-XIV та розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

44. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц, провадження № 14-97цс20; № 159/5756/18, провадження № 14-99цс20).

45. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону № 161-XIV було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

46. При цьому в законі ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

47. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Для реалізації такого наміру він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 Закону № 161-XIV) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

48. Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону № 161-XIV).

49. З матеріалів цивільної справи вбачається, що орендарем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 22 квітня 2025 року за вих. №3040 на адресу ОСОБА_1 направлено лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 27.07.2018 р., а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 27.07.2018 р., який остання отримала 23.05.2025 р.

Так, судом встановлено, що 14 квітня 2025 року на адресу керівника ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем ОСОБА_1 , було надіслано заяву, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, термін дії якого закінчується 27.07.2025 р., оскільки її не влаштовують істотні умови Договору запропоновані ТОВ «Західна агровиробнича компанія», вказане підтверджується копією вищевказаної заяви та копією повідомлення Укрпошти №222 долучених до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 222 представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримав вищевказану заяву відповідача ОСОБА_1 22.04.2025 р.

Окрім того, 03.06.2025 р. ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було надіслано лист про прийняте орендодавцем рішення, згідно із яким, остання відмовилась від пропозиції викладеної орендарем у листі-повідомленні №3040 від 22.04.2025 р.

06.06.2025 р. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» отримало лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення від 03.06.2025 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №032.

Вищевказане спростовує доводи позивача у позові на те, що «будь-якої відповіді на лист-повідомлення №3040 від 22.04.2025 р. відповідач ОСОБА_1 не надала, а отже, не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження Договору на новий строк».

Таким чином встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди між ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як орендарем, і ОСОБА_1 , як орендодавцем, не досягнуто згоди щодо продовження дії договору оренди, а тому, переважне право первинного орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», а саме - відсутня воля орендодавця ОСОБА_1 на укладення такого договору, яка двічі повідомляла орендаря про небажання поновлювати договір оренди землі або укладати новий.

50. У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

51. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

52. Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі № 379/1354/18 (провадження № 61-17309 св 19); від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715 св 20); від 06 квітня 2020 року у справі № 378/382/18 (провадження № 61-2684 св 19), від 20 серпня 2020 року у справі № 325/1951/19 (провадження № 61-7876 св 20), від 15 лютого 2023 року у справі № 399/295/11 (провадження № 61-13035 св 22), від 15 травня 2023 року у справа № 693/137/22 (провадження № 61-1217 св 23), від 27 травня 2024 року у справі № 604/482/23 (провадження № 61-1799св 24), від 16 грудня 2024 року у справі № 604/6/24 (провадження № 61-13357 св 24).

53. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено договором.

54. В статті першій частини 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

55. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Зокрема, частиною другою цієї ж статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не надано доказів погодження істотних умов, викладених у додатковій угоді, вона не підписана ОСОБА_1 , що вкотре свідчить про відсутність волевиявлення останньої на укладення з позивачем договору оренди землі на новий строк.

Оскільки правовідносини, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , за Договором оренди землі № б/н від 27.07.2018 р. припинилися внаслідок закінчення строку дії цього договору, ОСОБА_1 на власний розсуд розпорядилася своїм майном, передавши в користування земельну ділянку іншому орендарю - ТОВ «Профагротрейд».

Відтак, 25 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Профагротрейд» був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки: площею 1,4874 га кадастровий номер :01:001:0588, яка розташована на території с. Підгайці Кременецького р-ну Тернопільської області терміном на 7 років.

21.08.2025 р. за заявою ОСОБА_1 державним реєстратором Кременецької міської ради було припинено речове право оренди за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 у ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

28.08.2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Профагротрейд» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0247 на підставі Договору оренди землі від 25.07.2025 року.

56. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

57. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Висновок ВС викладений у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

58. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

59. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання укладеною додаткової угоди до спірного договору оренди землі, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання відсутнім у ТОВ «Профагротрейд» права оренди земельної ділянки, як похідної вимоги.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

60. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

61. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

62. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

63. Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

64. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

65. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

66. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

67. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

68. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

69. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

70. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

71. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

72. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

73. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

74. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

75. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

76. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

77. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

78. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

79. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

80. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

81. Частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

82. З огляду на зазначене, слід виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

83. Судом встановлено, що 01 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» та адвокатським бюро «Олени Іванько «Фактум» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 67/25.

Згідно умов договору адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити винагороду у порядку та строки обумовлені сторонами.

Додатком №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №67/25 є детальний опис наданих послуг.

19 листопада 2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Профагротрейд» та адвокатським бюро «Олени Іванько «Фактум» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №19-11/2 відповідно до Договору про надання правової допомоги, згідно якого сторони погодили, що Адвокатське бюро виконало свої зобов`язання у межах Договору про надання правничої допомоги № 67/25 у повному обсязі, а саме:

-ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, вивчення чинної судової практики: 2 год. 2000 грн.;

-підготовка справи до розгляду: формування доказів, консультування клієнта щодо обраного способу захисту та інтересів, розробка стратегії захисту клієнта: 2 год. 2000 грн.

- підготовка відзиву на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, формування додатків та подання відзиву на позовну заяву до Шумського районного суду Тернопільської області: 1 год. 6000,00 грн. Разом 10000,00 грн.

Згідно копії платіжної інструкції №2431_00000/a11e8b3b-91c7-4516-85a9-3088218d8a40 від 20.11.2025 р. ТОВ «Профагротрейд» сплачено АБ «Олени Іванько «Фактум» за надання правничої допомоги винагороду у розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, відповідачем ТОВ «Профагротрейд» та їх представником представлено докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді.

84. Судом встановлено, що 06 жовтня 2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олени Іванько «Фактум» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 66/25.

Згідно умов договору адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити винагороду у порядку та строки обумовлені сторонами.

Додатком №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №66/25 є детальний опис наданих послуг.

19 листопада 2025 р. між Ханенко Оленою Гнатівною та адвокатським бюро «Олени Іванько «Фактум» підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №19-11/2 відповідно до Договору про надання правової допомоги, згідно якого сторони погодили, що Адвокатське бюро виконало свої зобов`язання у межах Договору про надання правничої допомоги № 66/25 у повному обсязі, а саме:

-ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, вивчення чинної судової практики: 2 год. 2000 грн;

-підготовка справи до розгляду: формування доказів, консультування клієнта щодо обраного способу захисту та інтересів, розробка стратегії захисту клієнта: 2 год. 2000 грн.

-підготовка відзиву на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, формування додатків та подання відзиву на позовну заяву до Шумського районного суду Тернопільської області: 1 год. 6000,00 грн. Разом 10000,00 грн.

Згідно копії виписки по картці № НОМЕР_1 за період з 19.11.2025 р. по 19.11.2025 р. (держатель картки: ОСОБА_5 ) вбачається зарахування платежу від ОСОБА_1 за здійснення представництва та захист інтересів у суді першої інстанції в розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 та її представником представлено докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді.

85. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

86. 02 грудня 2025 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» Русиним Ю.Ю. подано заяву, згідно якої останній не погодився із заявленим до стягнення розміром витрат на правничу допомогу.

Вказав, що вартість професійної правової допомоги не відповідає вимогам закону, оскільки не враховує складність справи, фінансовий стан клієнта, витрачений адвокатом час та інші істотні обставини, а наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише «доведений» актами прийому-передачі гонорару, а й документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Зазначає, що зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, підготовка відзиву та пакету документів не вимагають великого обсягу юридичної і технічної роботи. Крім того, такі роботи як консультування, ознайомлення з документами у справі не відповідають критеріям розумної необхідності таких робіт та витрат на них, та свідчать про «штучне» збільшення обсягу можливої роботи. Подані представником відповідача процесуальні документи не є складними за своїм правовим змістом та не потребують тривалого аналізу судової практики, а доказів публічного інтересу до даної справи позивачем не надано. На підставі вищевказаного, представник позивача просив відмовити у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу.

Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачами на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що визначений представником відповідачів розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді в розмірі 20000,00 грн. є дещо завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними, у зв`язку із наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги.

Зокрема, щодо понесених витрат на правничу допомогу на ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, вивчення чинної судової практики, формування доказів для представництва інтересів відповідача ТОВ «Профагротрейд» не вимагало у адвоката особливих зусиль чи вивчення нових обставин справи, нормативної бази, оскільки адвокатом здійснювалось представництво інтересів обох відповідачів за ідентичних обставин справи.

Відтак, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, кількість проведених судових засідань, роботу адвоката в інтересах відповідачів, взявши до уваги заперечення сторони позивача, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення із ТОВ «Західна агровиробнича компанія», на користь відповідачів по 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 211, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд» понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 гр.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 15 грудня 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», , місце знаходження: пров. Центральний, буд. 1, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35601.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Профагротрейд», , місце знаходження: вул. Низова, 48, с. Катеринівка, Кременецького району Тернопільської області.

Суддя: М.В. Харлан