Справа № 172/2214/25
Провадження № 2/172/951/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих аліментів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_3 вказує, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 року у справі № 172/232/25 звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_2 , що стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Васильківського районного суду міста Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року у справі № 2-680/11. Рішення набрало законної сили. В ході розгляду цієї справи було встановлено, що позивач з другої половини грудня 2024 року проживає разом з сином ОСОБА_5 , 2008 року народження та утримує його за адресою: АДРЕСА_1 . Однак за час розгляду справи в суді та набрання рішенням законної сили з позивача стягувалися аліменти Самарським відділом ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 50123523 від 10.02.2016 року, відкритому на підставі рішення суду № 2-680/11. В результаті цього із заробітної плати позивача за період з 01.01.2025 року по 31.07.2025 року було стягнуто аліменти на користь відповідачки в сумі 11270,00 грн. Судовим же рішенням встановлено, що спільний син сторін ОСОБА_6 з середини грудня 2024 року і на даний час проживає і знаходиться на утримані позивача. Відповідачка відмовляється від сплати безпідставно набутих аліментів у добровільному порядку. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача безпідставно набуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в сумі 11270,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги підтримує, судові витрати просить стягнути з відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає, так як дитина до цього часу проживала з батьком без офіційної реєстрації місця проживання. Аліменти вона сплачує у більшому розмірі, чим визначає виконавча служба.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 року у справі № 172/232/25 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на неповнолітню дитину задоволено та звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_2 , що стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Васильківського районного суду міста Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року у справі № 2-680/11. Рішення суду у справі № 172/232/25 набрало законної сили 31.07.2025 року.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до акту встановлення фактичного місця проживання від 14.01.2025 року, складеного комісією виконавчого комітету Васильківської селищної ради № 22 ОСОБА_1 , 1974 року народження проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю мамою ОСОБА_7 , 1948 року народження та з другої половини грудня 2024 року з сином ОСОБА_4 , 2008 року народження. Зазначений факт, як вказано у рішенні суду від 30.06.2025 року, відповідачем не заперечувався.

На виконанні Самарського відділу ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП № 50123523 від 10.02.2016 року, відкрите на підставі рішення суду № 2-680/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Станом на 11.03.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно з постановою державного виконавця Самарського відділу ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.10.2023 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід в ТОВ «Енергоактив-1», .

Відповідно до довідки ТОВ «Енергоактив-1» за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 утримано і перераховано аліментів в сумі 11270,00 грн.

За загальним правилом ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбаченіст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За положеннями ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню: безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № 50123523 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-680/11 від 30.01.2012 року, виданого Васильківським районним судом Дніпропетровської області проводиться стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Починаючи з 12.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, на підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 року ОСОБА_1 звільнено від стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , 2008 року народження відповідно до рішення суду № 2-680/11. Рішення набрало законної сили 31.07.2025 року.

Отже, спірні грошові кошти набуті відповідачкою за наявності правової підстави, а саме, в межах виконавчого провадження № 50123523 з примусового виконання виконавчого листа № 2-680/11 від 30.01.2012 року, виданого Васильківським районним судом Дніпропетровської області.

Зазначена правова підстава згодом відпала (припинена в установленому порядку) у зв`язку з ухваленням Васильківським районним судом Дніпропетровської області рішення від 30.06.2025 року у справі № 172/232/25, в якому встановлено та не заперечувалося відповідачкою ОСОБА_2 , що неповнолітній ОСОБА_6 з середини грудня 2024 року проживав з батьком.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Проте, відповідачкою не надано доказів, що спірні грошові кошти (аліменти) використовувалися нею виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, враховуючи, що з середини грудня 2024 року неповнолітній ОСОБА_6 постійно проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , 2008 року народження, а також з огляду на відсутність доказів, що сплачені відповідачці за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 року аліменти на утримання дитини використовувалися виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, суд дійшов висновку, що відповідачкою було отримано аліменти за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 року в розмірі 11270,00 грн. на підставі, яка згодом відпала, та про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

При цьому, оскільки виплата вказаних аліментів не була проведена позивачем добровільно, а здійснювалася в рамках виконавчого провадження № 50123523з примусового виконання виконавчого листа № 2-680/11 від 30.01.2012 року, виданого Васильківським районним судом Дніпропетровської області, суд вважає, що сплата спірних аліментів не може вважатися такою, що відбувалася у добровільному порядку, а відтак, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за положеннями якої не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 179 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих аліментів задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 безпідставно набуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 11270 (одинадцять тисяч двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк