Провадження № 2/679/983/2025
Справа № 679/1432/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Стасюка Р.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 13.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1499235 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

За умовами договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти в сумі 25000,00 грн, строком на 350 днів, із стандартною процентною ставкою 1,5% в день, що застосовується у межах строку кредитування.

ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному розмірі, шляхом їх перерахування на вказаний при оформленні кредиту картковий рахунок № НОМЕР_1 .

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 108374,97 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 24999,97 гривень, заборгованість за відсотками 70857,00 гривень, заборгованість за пенею 12500,00 гривень.

29.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1499235 від 13.05.2024 у розмірі 108374,97 грн.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 108374,97 гривень та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 09.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відзив на позовну заяву відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, не подав.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, судом прийнято рішення про проведення розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 13.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі (шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором) було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1499235, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 25000,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , на строк 350 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на день (стандартна процентна ставка) та зниженою процентною ставкою 1,125% в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 07.06.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 3750,00 грн на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 275,00 грн починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

ТОВ «Селфі Кредит» виконало умови договору про надання споживчого кредиту перерахувавши шляхом безготівкового переказу на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 25000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 13.05.2025, з яким ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 01.04.2024.

29.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 1499235 від 13.05.2024, що зокрема підтверджується витягом з Реєстру боржників до відповідного договору факторингу, платіжною інструкцією № 1401 від 30.01.2025 про проведення оплати за договором факторингу №01.02-03/25 від 29.01.2025.

Таким чином до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникли з договору про надання споживчого кредиту № 1499235 від 13.05.2024.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку заборгованості за договором №1499235 від 13.05.2024 про надання споживчого кредиту внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань станом на 29.01.2025 за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 108374,97 грн, що складається з наступного: 24999,97 грн заборгованість за тілом кредиту; 70875,00 грн заборгованість за відсотками; 12500,00 грн штрафні санкції.

Після набуття права вимоги позивач не здійснював будь-яких нарахувань за кредитним договором №1499235 від 13.05.2024.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналіз зазначеного законодавства та досліджених судом доказів свідчить про те, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору у матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У ході розгляду справи доведено факт отримання відповідачем ОСОБА_1 від ТОВ «Селфі Кредит» кредитних коштів за договором про споживчий кредит № 1499235 від 13.05.2024 у розмірі 25000,00 грн, порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, що призвело до виникнення у нього заборгованості у загальному розмірі 108374,97 грн.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що він припустився порушення умов кредитного договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1499235 від 13.05.2024 яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 24999,97 грн та відсотками у сумі 70875,00 грн.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача 12500,00 грн заборгованості за штрафами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення`ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася.

Оскільки штраф у розмірі 12500,00 грн нараховано відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, то останній на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, звільняється від обов`язку його сплати на користь позивача, як кредитодавця.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 961 від 22.09.2025.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2143,00 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (88,5 % від ціни позову).

Керуючись ст.ст.12, 76-83, 89, 141, 158, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1499235 від 13 травня 2025 року у загальному розмірі 95874 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 97 копійок.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 12500 гривень 00 копійок штрафу за договором про надання споживчого кредиту № 1499235 від 13 травня 2025 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 2143 (дві тисячі сто сорок три) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 15 грудня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», , юридична адреса: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк