Справа № 149/3213/23
Провадження №2/149/221/25
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

представника позивача адвоката Поворознюка Б. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Короткий зміст заявлених вимог

Позивач є власником двох кімнат у спальному корпусі ТОВ «Санаторій «Поділля»», які після проведеного ремонту були об`єднані в один двокімнатний номер. Відповідач є власником кімнати, що знаходиться поверхом вище у цьому ж спальному корпусі. Внаслідок витікання води зі сталевого радіатора системи опалення у кімнаті відповідача 02.07.2023 року кімнати позивача було затоплено, пошкоджено оздоблення стін, меблі, завдано шкоду майну, яку позивач оцінила у 200000 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на виготовлення фотографій 140 грн, на правничу допомогу 10000 грн та судові витрати 2001,40 грн.

Рух справи та процесуальні дії

Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

28.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позов безпідставний. Так, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містять ідентифікуючих відомостей про поверх, квартиру та іншу інформацію щодо номера позивача. Акт затоплення, який наданий позивачем не відповідає вимогам, які ставляться до таких документів. Так, п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, визначено, що такий акт має відповідати формі, яка затверджена додатком № 4 та складається відповідною комісією, присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою. Поданий акт ніким не затверджений, складений 17.08.2023, хоча подія сталася 02.07.2023, у ньому не зазначено адресу, поверх, заподіяну шкоду, акт складено за відсутності винної сторони. Позивач надає суперечливі відомості про те від кого саме дізналася про затоплення кімнати. Надані позивачем фото не підтверджують зазначених нею обставин, внаслідок їх не інформативності та знеособленості. Також і позивач, і відповідач передали свої частки в оперативне управління санаторію, який здійснював ремонт та введення в експлуатацію приміщень спального корпусу № 3 та має безперешкодний доступ у всі приміщення. ТОВ «Санаторій «Поділля»» має власну котельню, обслуговує системи опалення. Окрім цього, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 визначено, що постачання теплової енергії здійснюється в опалювальний період. У позовній заяві позивач зазначає, що затоплення сталося через пошкодження системи опалення у літній період. Відповідно до п. 2.8.7 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 злив теплоносія проводиться після завершення опалювального сезону та після проведення профілактичних робіт. Відповідач вважає, що шкоду завдано не з її вини і підстав для стягнення з неї заподіяної шкоди немає.

Ухвалою суду від 04.01.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано докази, призначено будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою суду від 21.04.2025 поновлено провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.05.2025, прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, задоволено клопотання про виклик свідків, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ТОВ «Санаторій «Поділля»» про залучення до участі у справі санаторію в якості третьої особи.

Позиція учасників справи

Позивач у судові засідання не з`являлася. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, які просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з`являлася. У судовому засіданні 01.10.2025 представник відповідача заперечила проти задоволення позову, підтримала відзив на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом

Договором купівлі-продажу від 24.05.2012 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 4/1000 частки у спальному корпусі по АДРЕСА_1 . Ця частка складається з: коридору 651 площею 2,5 кв. м., кімнати 652 11,1 кв. м., санвузла 653 2,4 кв. м., балкону 1,3 кв. м., санвузла 654 2,6 кв. м., кімнати 655 11,2 кв. м., коридору 656 2,2 кв.м., балкону 1,3 кв.м., а всього загальною площею 34,6 кв. м. (т. 1, а.с. 7, 8, 9, 10, 62, 115, 141-143).

Договором купівлі-продажу від 05.07.2012 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/1000 частки у спальному корпусі по АДРЕСА_1 . Ця частка складається з: коридору 789 площею 2,3 кв. м., кімнати 790 11,0 кв. м., балкону 1,3 кв. м., санвузла 791 2,1 кв. м., санвузла 792 - 2,1 кв. м., кімнати 793 2, 1 кв. м., кімнати 793 - 10,7 кв.м., балкону 1,3 кв.м., коридору 794 2,2 кв. м., а всього загальною площею 33,0 кв. м. (т. 1, а.с. 22-23, 116, 119-121).

Актом про затоплення складеного комісією у складі: голови- заступника директора по управлінню персоналом ОСОБА_3 , членів комісії: організатора постачання ОСОБА_4 , сестри-господарки ОСОБА_5 , оператора котельні ОСОБА_6 , встановлено, що 02.07.2023 у будівлі, що належить ТОВ «Санаторій «Поділля»», у кімнаті № 712 спального корпусу № 3, яка належить ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 05.07.2012, стався витік води зі сталевого радіатора системи опалення, яка належить власниці кімнати. У результаті чого відбулося затоплення кімнати № 612 спального корпусу № 3, яка належить ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 04.05.2012 (т. 1 а.с. 11).

Фотографіями (т. 1 а.с. 28-33) зафіксовані наслідки пошкодження стін, стелі, меблів. Фотографією (т. 1 а.с. 34) зафіксовано металевий радіатор зі слідами витікання води.

Довідкою № 9923/222/01-2023 від 18.08.2023 за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 повідомлено про припинення розгляду звернення та розяснено право на судовий захист (т. 1 а.с. 13, 14-21).

На виконання ухвали суду від 04.01.2024 ТОВ «Санаторій «Поділля»» листом № 14 від 18.01.2024 повідомлено суд, що кімнати № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 належать ОСОБА_1 , кімната № НОМЕР_3 ОСОБА_2 . Останній капітальний ремонт у спальному корпусі № 3 по вул. Курортній, 10 В у м. Хмільник, у тому числі систем водопостачання та водовідведення було проведено у 2011-2013 роках під час відбудови корпусу після пожежі, яка сталася у 2011 році. Ремонт а заміну радіаторів теплопостачання, систем водопостачання та водовідведення кожен власник здійснював самостійно на власний розсуд. Опалення приміщень на території ТОВ «Санаторій «Поділля»» здійснюється через власне централізоване теплопостачання. Планові та профілактичні роботи системи теплопостачання проводяться перед початком та після завершення опалювального сезону шляхом обстеження тепломережі технічною службою підприємства, акти про такі обстеження не складаються. У межах приміщень, які на праві власності належать товариству не було встановлено фактів та ознак, які б свідчили про несправність системи водопостачання, водовідведення та теплопостачання (т. 1 а.с. 114-117).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-24/2143-БТ від 02.04.2025 причину залиття в липні 2023 кімнат № 611 та № 612 спального корпусу № 3 ТОВ «Санаторій «Поділля»», яка зазначена в акті затоплення підтвердити та встановити не вбачається за можливе. Виявлені пошкодження оздоблення, що утворилися у кімнатах №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , за своїми властивостями та наслідками притаманні залиттю холодною водою. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт необхідних для усунення наслідків залиття у кімнатах №№ 611, 612 становить 190842,31 грн, а розмір майнової шкоди станом на момент проведення експертизи - 187200,94 грн (т. 1 а.с. 164-188).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з положенням частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України , особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як видно з наведеного, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Факт залиття кімнати № 612, власником яких є позивач підтверджується актом про затоплення (т. 1 а.с. 11), де зафіксовано, що витік води стався 02.07.2023 року, причиною є витік води з сталевого радіатора системи опалення, яка належить власниці кімнати № НОМЕР_3 ОСОБА_2 .

Факт виявлення затоплення кімнат №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Так, свідок ОСОБА_7 повідомив, що на прохання позивача періодично дивився за її кімнатами. У серпні 2023 року він побачив, що у двомісному номері кімнати № НОМЕР_2 , від затоплення, були пошкоджені стіни, стелі, підлога, меблі. У кімнаті №712 побачив металевий радіатор, із вирваним елементом та слідами патьоків. Він сфотографував радіатор (фото на а.с. 34, т. 1). Це фото він у подальшому передав позивачеві.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що кімнату позивача було затоплено близько двох років тому. На вихідних, санітарка санаторію телефоном повідомила їй, що на п`ятому поверсі є протікання води на стелі. У кімнаті № 612, що на 6 поверсі було повно води, яка капала зі стелі. У кімнаті, що поверхом вище води не було, але підлога була вологою, протікала батарея. У кімнаті № 612 відвисла стеля, були намоклі тюлі, штори, розкисли меблі, відшарувалися шпалери. Вона зробила фото. Також повідомила, що була присутньою та підписала акт про затоплення, який складався в липні. Під час його складення ОСОБА_1 не було, цей акт власниця кімнати підписала пізніше. Інших причин по яких могло статися затоплення кімнати № НОМЕР_2 комісія не виявила.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що цей акт складений з порушенням п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Зазначений пункт дійсно містить положення про те, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Наслідки затоплення підтверджуються також наданими позивачем фотографіями, які суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки ці фото були зроблені свідками, що вони підтвердили у судовому засіданні.

Складений акт про затоплення (т. 1 а.с. 11) за своїм змістом відповідає вимогам, які наведені в акті (додатку № 4 до пункту 2.3.6 Правил). Зокрема, у ньому наявна інформація про комісійне обстеження кімнат, описано обставини, встановлено та зазначено причину затоплення, ідентифіковано власників кімнат. При цьому доводи про обов`язкову присутність власників кімнат, є безпідставними, оскільки у затвердженій формі акту передбачено ознайомлення мешканців квартир із його змістом, а присутніми повинні бути представники організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представники власника будинку, будинкового комітету. Те, що у складеному акті не вказано про його затвердження начальником ЖЕО, зважаючи на те, що власниками будинку є ТОВ «Санаторій «Поділля»», а також різні фізичні особи, і доказів обслуговування цих приміщень та територій житлово-експлуатаційною конторою суду не надано, не впливає на зафіксовані в акті дані, не робить цей доказ недопустимим. Під час розгляду справи встановлено, що опалення приміщень на території ТОВ «Санаторій «Поділля»» здійснюється через власне централізоване теплопостачання, представник санаторію був у складі комісії, підписав акт. При цьому з показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що і власник номера № НОМЕР_2 - ОСОБА_1 не була присутня при складенні акту про затоплення, зі змістом якого ознайомилася 17.08.2023. Цей же свідок повідомила, що акт складався у липні, зазначене спростовує доводи представника відповідача про те, що акт складено 17.08.2023.

Свої твердження про те, що сторони передали свої частки в оперативне управління санаторію ТОВ «Санаторій «Поділля»» відповідачем не доведено доказами.

При цьому частиною першою статті 1029 ЦК України передбачено, що за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 1031 ЦК України договір управління нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.

В матеріалах справи відсутні нотаріально посвідчені договори про передачу сторонами нерухомого майна, власниками якого вони являються, в оперативне управління ТОВ «Санаторій «Поділля»».

Безпідставними є доводи відповідача про те, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містять ідентифікуючих відомостей про об`єкт нерухомого майна, що не дає можливості його ідентифікувати.

З досліджених копій нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, витягів з Державного реєстру речових прав, встановлено, що номера кімнат, їх площа, адреса місцезнаходження, розмір частки дають можливість ідентифікувати їх власників сторін у справі. Те, що кімнати №№ 611, НОМЕР_2 (складаються з : коридору 651 площею 2,5 кв. м., кімнати 652 11,1 кв. м., санвузла 653 2,4 кв. м., балкону 1,3 кв. м., санвузла 654 2,6 кв. м., кімнати 655 11,2 кв. м., коридору 656 2,2 кв.м., балкона 1,3 кв.м.) належать ОСОБА_1 , а кімната № 712 (складається з: коридору 789 площею 2,3 кв. м., кімнати 790 11,0 кв. м., балкону 1,3 кв. м., санвузла 791 2,1 кв. м., санвузла 792 - 2,1 кв. м., кімнати 793 2, 1 кв. м., кімнати 793 - 10,7 кв.м., балкону 1,3 кв.м., коридору 794 2,2 кв. м.) ОСОБА_2 , підтверджується як довідками ТОВ «Санаторій «Поділля»», так і узгоджується з актом про затоплення, а також відповідає актам огляду об`єкта від 13.08.2024 проведеного експертом та засвідчених підписами власників кімнат. Та обставина, що у ТОВ «Санаторій «Поділля»» (лист № 122 від 04.12.2023) окремі документи, які б підтверджували нумерацію кімнат у спальному корпусі № 3 та їх приналежність окремим власникам відсутні, не спростовує встановлених судом обставин. При цьому, для проведення експертизи, суду були надані матеріали інвентаризаційної справі на цей спальний корпус, які були направлені експерту на дослідження. У свою чергу про поверховість свідчить також нумерація кімнат.

Суд відхиляє доводи відповідача про наявність вини ТОВ «Санаторій «Поділля»» у затопленні кімнати, оскільки санаторій забезпечує централізоване опалення у тому числі корпусу № 3.

Так, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (надалі - Правил), врегульовано відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії - (виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 8 Правил постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII (надалі - Закон). За змістом пункту 2 частини першої статті 16 Закону надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

За обставин даної справи витік води зі сталевого радіатора в кімнаті № 712, і затоплення кімнати № 612 сталися 02.07.2023, тобто міжопалювальний період. Зазначене узгоджується з висновками проведеної у справі будівельно-технічної експертизи, в частині того, що за своїми властивостями та наслідками виявлені ушкодження притаманні залиттю холодною водою. Вказане виключає вину ТОВ «Санаторій «Поділля»» як постачальника послуг теплопостачання.

Окрім цього, ч. 4 ст. 16 Закону, яка корелюється з п. 12 Правил, встановлено обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.

Договорів про покладення обов`язку забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем на ТОВ "Санаторій "Поділля"" суду надано не було.

Отже обов`язок забезпечення готовності до надання послуг з теплопостачання систем, що знаходяться у кімнаті № НОМЕР_3 Законом покладено на відповідача, яка є власником кімнати.

Заперечуючи проти позову відповідач та її представник не довели те, що шкоду завдано не з її вини.

При цьому клопотання представника відповідача про виклик свідка ОСОБА_8 було задоволено ухвалою суду від 20.05.2025. Цей свідок викликався, до суду не з`явився, відповідно до відміток пошти на поштових повідомленнях, він відсутній за адресою зазначеною представником як місце його проживання (т. 1 а.с. 215, 227, 243).

Досліджені судом докази, у своїй сукупності дають підстави для висновку про те, що затоплення кімнат позивача сталося по причині пошкодження радіатора опалення у кімнаті № НОМЕР_3 , яка належить відповідачеві, а тому на підставі ч. 2 ст. 1166 ЦК України завдана шкода у розмірі 187200,94 грн підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи те, що експертиза була проведена 02.04.2025, а залиття відбуловся в липні 2023 року, тобто через значний період часу, висновок експерта в частині неможливості підтвердити та встановити причину залиття, не спростовує встановлених судом обставин та вищевказаних висновків.

Також на користь позивача підлягають стягненню 140 грн витрат на виготовлення поданих як докази фотографій, що підтверджено квитанцією (а.с. 27 т. 1)

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, позивачем підтверджено понесення витрат на правничу допомогу та їх обгрутнованість та співмірність, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у розмірі 10000 грн, а також судовий збір - 1873,41 грн.

Також підлягає поверненню позивачеві судовий збір у розмірі 127,99 грн, оскільки розмір первинних позовних вимог було зменшено позивачем, а судовий збір переплачено на вказану суму.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 142, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду внаслідок затоплення кімнати №611 та № 612, що складають 4/1000 частки спального корпусу ТОВ «Санаторій Поділля», який знаходиться по вул. Курортній, 10 "В", у м. Хмільник Вінницької області, в розмірі 187200 (сто вісімдесят сім тисяч двісті) грн 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати в розмірі 22918,29 грн., з яких: за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 10904 грн. 88 коп; на виготовленню фотографій 140 грн; на професійну правничу допомогу 10000 грн; по сплаті судового збору 1873,41 грн.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 03.10.2023 у сумі 127,99 грн, які були сплачені при подачі позовної заяви до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,1978 р.н., РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , 1959 р.н., РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3

Повний текст рішення суду складено 10.12.2025.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК