Номер провадження: 22-з/813/490/25
Справа № 947/8221/24
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
10.12.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Громіка Р.Д.,
суддів Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря Скрипченко Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву адвоката Швець Катерини Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 липня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором №10.62.1217.ФО_К від 12.12.2017 у розмірі 14299,40 гривень, з яких 6211,31 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1420,23 грн прострочені проценти за кредитом, 4186,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту, 2481,86 грн штрафи, пені. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судові витрати у загальному розмірі 11772,40 гривень, з яких судовий збір у сумі 2422,40 гривень, витрати на професійну правову допомогу у сумі 9350,00 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 липня 2024 року скасовано. Постановлено у справі нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 гривень.

17 листопада 2025 року адвокат Швець К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з ТОВ «ФК «Омега Фінанс» на користь ОСОБА_1 , судові витрати, понесені ним під час розгляду даної справи, що в загальному складають 27500 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2025 року по цій справі не було вирішено питання щодо судових витрат позивача, пов`язаних із апеляційним розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

На підтвердження понесених витрат до даної заяви додано:

- договір про надання юридичних послуг від 18 вересня 2024 року укладений між адвокатом Швець К.О. та ОСОБА_1 про наступне:

п. 1.1 предметом даного Договору є надання Виконавцем відплатних юридичних послуг на тимчасовій професійній основі.

п. 2.1.5. Виконавець має право одержувати оплату за надані послуги.

п. 3.2.6. Замовник зобов`язаний своєчасно, у встановлені цим Договором строки, оплачувати вартість послуг Виконавця.

п. 4.1. Розрахунки Замовника з Виконавцем здійснюються в національній валюті України.

п. 4.2. Загальна вартість та спосіб оплати послуг Виконавця за даним Договором встановлюється Додатковою угодою.

п. 4.3. Оплата вартості послуг Виконавця здійснюються Замовником згдно умов, встановлених Додатковою угодою (шляхом авансового, періодичних платежів або з урахуванням фактично наданих послуг (етапів їх виконання) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі приймання-передачі наданих послуг).

п. 4.4. При належному виконанні умов цього Договору, Сторони підписують Акт надання послуг. Акт надання послуг є підставою для остаточного розрахунку з виконавцем, що здійснюється протягом 5 банківських днів після його підписання.

- додаткову угоду №1 від 25 жовтня 2024 року до Договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2024 року укладений між адвокатом Швець К.О. та ОСОБА_1 із затвердженою вартістю адвокатських послуг відповідно до тарифів.

- додаткову угоду №2 від 17 вересня 2025 року до Договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2024 року укладений між адвокатом Швець К.О. та ОСОБА_1 , з якої вбачається, що сторони дійшли взаємної згоди продовжити строк дії Договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2024 року до 18 вересня 2026 року

- акт наданих послуг від 17 листопада 2025 року до Договору про надання юридичних послуг від 18 вересня 2024 року з якого вбачається, що виконавцем були виконані та надані по справі №947/8221/24 такі послуги:

1) зустріч і консультація з замовником 1500 гривень;

2) ознайомлення з матеріалами справи, аналіз нормативної бази, судової практики на стадії апеляційного оскарження 5000 гривень;

3) підготовка по суті справи в суді апеляційної інстанції (апеляційна скарга) 15000 гривень;

4) явка до суду для прийняття участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 2 послуги 6000 гривень.

21 листопада 2025 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Кумко О.Д., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Омега Фінанс», надійшли заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких вона просить відмовити у задоволення клопотання ОСОБА_1 у повному обсязі або у разі задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню до суми, яка відповідає принципу розумності, співмірності та документального підтвердження, та визначити її пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з тих підстав, що:

1) представником відповідача не надано документів, що свідчать про оплату послуг пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, які оформлені у встановленому законом порядку;

2) розмір заявлених витрат є неспівмірним, завищеним і не відповідає критерію розумності;

3) заявлена в акті послуга «Явка до суду для прийняття участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції» на суму 6000 гривень фактично не була надана, не підтверджена жодним доказом та не відповідає реальним витратам часу;

4) у даному випадку справа стосується стандартного кредитного договору, укладеного у типовій банківській формі, також не виникало необхідності у проведенні фінансово-економічних, експертних чи спеціальних досліджень, участі свідків чи сторонніх суб`єктів, даний спір не потребував значного юридичного аналізу або складних правових конструкцій, а відтак обсяг письмової роботи адвоката скаржника був незначним.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що фактично на стадії апеляційного провадження представник відповідача подала апеляційну скаргу та брала участь в одному судовому засіданні 08 жовтня 2025 року, що тривало близько 15 хвилин.

Щодо витраченого часу адвокатом на ознайомлення з матеріалами справи, аналіз нормативної бази, судової практики на стадії апеляційного оскарження, то колегія суддів звертає увагу на те, що складання апеляційної скарги, є послугами, що дублюються та є складовими одного завдання, а тому такі витрати не можуть бути стягнуті.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №758/6113/19.

Щодо виконаних робіт «зустріч і консультація з замовником» колегія суддів зазначає, що такий вид робіт має організаційний характер, є складовими підготовки апеляційної скарги та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

Щодо витраченого часу адвоката на явку до суду для прийняття участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що складає 2 послуги загальною вартістю 6000 гривень, то колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Швець К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , брала участь у судовому засіданні 08 жовтня 2025 року, загальна тривалість якого становила близько 15 хвилин.

Розгляд справи було відкладено на 12 листопада 2025 року на 12:45.

Однак 12 листопада 2025 року від адвоката Швець К.О. надійшла заява про розгляд справи без участі.

Тобто фактично адвокат Швець К.О. брала участь у одному судовому засідання, яке відбулось 08 жовтня 2025 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, про те, що вказані витрати є необґрунтованими, тому такі витрати не можуть бути стягнуті в повному обсязі

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування адвокатських витрат у заявлених сумах не відповідає вищевказаним критеріям розумності, не співмірні в повній мірі зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Швець Катерини Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, м. Київ, 01042) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень (вісім тисяч гривень).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева