Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/935/25
Провадження № 2-о/391/38/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Капиш В.М.,

секретар судового засідання - Говорова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Компаніївка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного Фонду України у Кіровоградській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 виданого Кіровоградською обласною державною адміністрацією виданого на прізвище " ОСОБА_1 ".

Заяву обґрунтовано тим, що йомуІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 59 років. Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у 2025 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.

Вказує на те, що відповідно до розрахунку, вказаному у рішенні про відмову в призначенні пенсії №97 від 03.10.2025 року виданого Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, наявний страховий стаж заявника становить 28 років 7 місяці та 15 днів. Однак, заявник зазначає, що деякі періоди роботи не були враховані через наявність записів в трудовій книжці про періоди роботи на території Республіки Білорусь та інші процедурні порушення при внесенні записів до трудової книги вчинені роботодавцями.

Також посилається на ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зазначає, що проживав у зоні гарантованого добровільного відселення з 02.11.1987 по 15.07.1991, що дає йому право на зменшення пенсійного віку.

Однак Відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в рішенні про відмову в призначенні пенсії №97 від 03.10.2025 року вказано, що посвідчення громадянина який постійно проживав в зоні безумовного та гарантованого відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 не враховано, оскільки прізвище заявника " ОСОБА_1 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_1 ".

Вважає, причина неправильного написання його прізвища виникла ув`язку із неправильним перекладом з російської на українську мови.

Встановлення даного факту необхідне йому для отримання в подальшому передбаченого законодавствам пенсійного забезпечення.

Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2025 відкрито провадження у справі.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій просили розгляд справи провести за відсутності заявника та представника заявника, заяву підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи та вирішити справу на розсуд суду

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення в яких вказали, що посвідчення громадянина, який постійно проживав в зоні безумовного та гарантованого відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 не враховано, оскільки прізвище заявника " ОСОБА_1 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_1 " та просили провести розгляд справи за відсутності представника.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження (п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. К-Болсуни Ветковського району Гомельської області, що підтверджується паспортом громадянина України від 28.01.1997 року серії НОМЕР_2 виданого Бобринецьки РВУМВС України в Кіровоградській області на ім`я ОСОБА_1 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 06.10.1966 ім`я ОСОБА_1 (рос.) (а.с. 10-12).

Згідно довідки від 18.10.2004 року заявнику присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (а.с. 11).

Відповідно до посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення 1991 році серії НОМЕР_1 від грудня 1997 року прізвище заявника зазначено « ОСОБА_1 ». (а.с.13)

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 15.05.2012 року прізвище заявника зазначено « ОСОБА_1 ». (а.с.14)

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_6 , яка заведена 03.12.1987 року зазначено, що вона видана на ім`я - ОСОБА_1 (рос) та містить відомості про трудовий стаж заявника (а.с.18-21)

Зазначене порушення прав заявника підлягає судовому захисту, оскільки у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

У суду немає підстав ставити під сумніви письмові докази надані заявником.

Отже, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні прізвища заявника в документах що посвідчують його особу із написанням його прізвища у посвідченні серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що оскільки ім`я та по батькові в документах співпадають, то мова йде про одну і ту саму особу ОСОБА_1 та у посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 допущено орфографічні помилки в написанні його прізвища.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК і не є вичерпним.

Так, відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхування; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала без весті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності йому посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992.

Встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати своє право для отримання в подальшому передбаченого законодавствам пенсійного забезпечення.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, суд доходить висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, судом встановлено розбіжності у написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі, а саме в посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992, де його прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », а згідно з паспортом громадянина України « ОСОБА_1 », у зв`язку з даного посвідчення знайшло підтвердження з досліджених судом доказів, а тому підлягає встановленню даний юридичний факт.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявниками судові витрати, що складаються з судового збору, - вважати по фактично понесеним останнім.

Керуючись ст.ст.293 - 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , що народився в селі К-Болсуни Ветковського району Гомельської області Республіки Білорусь посвідчення громадянина, який постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, категорії 3 серії НОМЕР_1 від 29.12.1992 виданого Кіровоградською обласною державною адміністрацією виданого на прізвище " ОСОБА_1 ".

Судові витрати в розмірі 605,60 грн. залишити фактично понесеними.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Заінтересовані особи:

Головне Управління Пенсійного Фонду України у Кіровоградській області , місцезнаходження: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, , пл. Народна, 4, м. Ужгород.

Суддя В.М. Капиш