Справа № 372/1066/24
Провадження 2-138/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

при секретарі Мищихіній Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Українська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за правом обов`язкової частки у спадщині,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року позивач ОСОБА_6 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за правом обов`язкової частки у спадщині. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 при захисті Батьківщини загинув його син ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0662 га, кадастровий номер: :04:018:0067 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована на території с. Плюти, Обухівського району, Київської області, 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , автомобіля FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 та грошових заощаджень (вклади), які знаходяться на рахунку в АТ «Укрсімбанк». 07.03.2023 державним нотаріусом Української державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 25/2023 (номер у спадковому реєстрі № 70354447). Після звернення позивача до державного нотаріуса Української державної нотаріальної контори ним отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2024 року, відповідно до якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На час відкриття спадщини після смерті сина позивач був непрацездатною особою і згідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині. А тому на його домку він має право на спадкове майно в порядку обов`язкової частки а саме на 1/10 частку земельної ділянки розміром 0,0662 га, кадастровий номер: :04:018:0067 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території с. Плюти, Обухівського району, Київської області, 1/20 частини квартири АДРЕСА_1 , 1/20 частини квартири АДРЕСА_4 на квартиру АДРЕСА_3 , на 1/10 частину автомобіля FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_2 та 1/10 частину грошових заощаджень (вклади), які знаходяться на рахунку в АТ «Укрсімбанк», однак правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходиться у відповідачів по справі, які відмовляються їх надати та добровільно здійснити розподіл спадщини, він змушений був звернутися до суду.

Ухвалою судді Обухівського районного суду від 10 квітня 2024 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, у справі призначено підготовче судове засідання.

25 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 16.12.1995 відповідач перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 та від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час перебування у шлюбі подружжям набуте у спільну сумісну власність наступне майно: автомобіль марки Fiat, модель Doblo, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ВМД 204050003/2016/023590 від 22.11.2016 року; земельну ділянку площею 0,0662 га, кадастровий номер :04:018:0067, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 14.08.2017 року; однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2017 року. 29.11.2019 року ОСОБА_7 набув в особисту приватну власність частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 23.06.2022 року Обухівським районним судом Київської області винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . 04.10.2022 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було укладено шлюб. В день відкриття спадщини, тобто в день смерті ОСОБА_7 право на спадщину виникло насамперед у спадкоємців за заповітом ОСОБА_2 . Також право на спадщину виникло у спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, а саме неповнолітня донька загиблого ОСОБА_3 та батьки загиблого. Відповідач зазначає, що заявлений розмір позовних вимог ОСОБА_6 порушує права інших спадкоємців з правом обов`язкової частки в спадковому майні, серед яких є неповнолітня ОСОБА_3

27 серпня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 надано додаткові пояснення у справі. В додаткових поясненнях відповідач зазначила, що зважаючи на наявність заповіту від 03.05.2019 року за реєстровим №382 за позивачем ОСОБА_6 може бути визнано право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті його сина. Також має бути враховано наявність права відповідача ОСОБА_2 в спільному майні подружжя. Щодо позовних вимог щодо грошових коштів, що знаходяться на зарплатному рахунку спадкодавця у філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» з урахуванням перебування ОСОБА_7 в шлюбі та наявність заповіту та спадкоємців обов`язкової частки, а тому за правом обов`язкової частки в порядку спадкування за ОСОБА_6 можливе визнання права власності на 1/12 частку земельної ділянки загальною площею 0,0662 га, кадастровий номер :04:018:0067, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території с. Плюти. Обухівського району, Київської області; 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 ; 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 ; 1/12 частку квартири АДРЕСА_3 ; 1/12 частку автомобіля Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 , та на грошові кошти в сумі 27 808,76 грн. грошових заощаджень (вклади), які знаходяться на рахунку в АТ «Укрсімбанк».

Ухвалою Обухівського районного суду від 27 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Обухівського районного суду від 27 жовтня 2024 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступників після смерті позивача ОСОБА_6 .

Ухвалою Обухівського районного суду від 11 червня 2025 року у цивільній справі замінено первісного позивача ОСОБА_6 на його правонаступника ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10 та позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 , яка також дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_11 в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечували у повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву.

Представник третьої особи Української державної нотаріальної контори Київської області Прокопенко В.М., в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду, та суду пояснив, що після набрання законної сили рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.10.2025 року, жоден із спадкоємців в тому числі і позивач не зверталась до нотаріальної контори із заяви про отримання свідоцтва про спадщину. Також зазначив що перешкод у видачі свідоцтв не має, як і не має спору, бо жодна із сторін не оскаржила рішення суду, а тому спадщина між спадкоємцями буде поділена у відповідності до часток зазначених в рішенні суду, оскільки сторони погодились із вказаними частками, а тому оформлення спадщини відбуватиметься за рішенням суду.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_7 , його батьком є ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.08.1972 року.

16 грудня 1995 року ОСОБА_7 , та ОСОБА_12 , уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів, зроблено актовий запис № 139, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , виданих Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 грудня 1995 року Виконкомом Української міської ради Обухівського районного, актовий запис 139. Рішення набрало законної сили 23.07.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: автомобіль марки Fiat, модель Doblo, 2012року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ВМД 204050003/2016/023590 від 22.11.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 ; земельна ділянка, площею 0,0662 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, кадастровий номер земельної ділянки :04:018:0067, придбана на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Семенченком В.І., зареєстрованого в реєстрі за номером 1721; квартира АДРЕСА_3 , придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.09.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4456; частки квартири АДРЕСА_1 , придбана на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2019 року, виданого державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори Антонченко О.В., зареєстровано в реєстрі за № 1696; частки квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності б/н, 06.11.2006, Українська міська рада, грошові кошти в сумі 313 926, 90 грн. які знаходяться на зарплатному рахунку № НОМЕР_9 в філії АТ «Укрексімбанк».

За життя, 03 травня 2019 року ОСОБА_7 склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за № 382. Згідно вказаного заповіту, ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він згідно із законом буде мати право, заповідає дружині ОСОБА_2 .. Цей заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 64129393, що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56030426 від 03 травня 2019 року.

З матеріалів спадкової справи №25/2023 вбачається, що до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, крім позивачів звернулись ОСОБА_5 (матір померлого), ОСОБА_6 (батько померлого), ОСОБА_3 (неповнолітня дочка померлого), ОСОБА_4 (дружина померлого).

01.02.2024 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого сина ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2024, ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 в оформленні спадкових прав відмовлено через відсутність документів, що підтверджували право власності на частку квартири АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_3 ; частку квартири АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0662 га, що розташована за адресою с. Плюти Обухівського району Київської області, кадастровий номер :04:018:0067; вклади АТ «Укрексімбанк» в м. Києві; автомобіль Doblo Fiat державний номер НОМЕР_1 .

З виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_10 в національній валюті, відкритого на ім`я ОСОБА_7 , за період з моменту відкриття рахунку 23.06.2022 по 11.07.2024 (далі виписка про рух коштів) вбачається, що в період з 23.06.2022 по 11.06.2024 зараховано грошові кошти, залишок коштів на 11.06.2024 (включно) становить 313926,90 гр.

З уточненого розрахунку щодо грошових коштів, що знаходяться на рахунку спадкодавця НОМЕР_10 в національній валюті, відкритого на ім`я ОСОБА_7 , з урахуванням періодів перебування спадкодавців в шлюбі, наявністю заповіту та спадкодавців обов`язкової частки вбачається, що в період з 23.06.2022 по 11.06.2024 зараховано грошові кошти на загальну суму 313 926,90 гр.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 виданого Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області від 15.10.2024 року.

З довідки про коло спадкоємців від 03.05.2025 року №187/02-14 виданої Українською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 є ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи №13/2025 вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 є ОСОБА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя, визнання права власності на частку у порядку спадкування за заповітом, визнання права власності на частку в порядку спадкування обов`язкової частки задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Fiat, модель Doblo, 2012 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як частку у спільному майні подружжя та на 7/10 від 1/2 (або 7/20 від цілого) частини автомобіля марки Fiat, модель Doblo, 2012 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0662 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, кадастровий номер :04:018:0067, як частку у спільному майні подружжя, та на 7/10 від 1/2 (або 7/20 від цілого) частини земельної ділянки загальною площею 0,0662 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, кадастровий номер :04:018:0067, у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , як частку у спільному майні подружжя, та на 7/10 від 1/2 (або 7/20 від цілого) частини квартири АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 7/10 від 1/2 (або 7/20 від цілого) частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 7/10 від 1/2 (або 7/20 від цілого) частини квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку грошових коштів у розмірі 961 грн., як частка у спільному майні подружжя, та на грошові кошти в розмірі 83426,21 грн. у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину від частини (або 1/20 від цілої) автомобіля марки Fiat, модель Doblo, 2012року випуску, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину від частини (або 1/20 від цілої)земельної ділянки загальною площею 0,0662 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Плюти, кадастровий номер :04:018:0067, у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину від частини (або 1/20 від цілої) квартири АДРЕСА_3 , у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину від частини (або 1/20 від цілої) квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину від частини (або 1/20 від цілої) квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину грошових коштів в розмірі 16685,25 грн. у порядку спадкування обов`язкової частки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , що знаходяться на зарплатному рахунку № НОМЕР_9 в філії АТ «Укрексімбанк». В задоволені інших вимог - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Так, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За положеннями статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні та повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Щодо права спадкування обов`язкової частки належної ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 є спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині за законом відносно майна ОСОБА_7 та вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 .

З матеріалів спадкової справи № 13/2025 вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_6 є його син ОСОБА_1 , так як інший спадкоємець ОСОБА_13 (дружина померлого) відмовилася від прийняття спадщини, а також від обов`язкової частки у спадщині.

Після смерті ОСОБА_6 до складу його спадщини також увійшло право обов`язкової частки у спадковому майні ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Тобто, перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави. Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала на це право. Разом з тим, якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку. Таким чином, право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування.

Разом з тим, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2024, по справі № 346/2744/21, відступила від висновків щодо застосування норм права (частини третьої статті 1268 ЦК та статті 1241 ЦК України) у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 450/328/15-ц (провадження № 61-14110св18), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року в справі № 761/24381/14 (провадження 61-14459св18), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 2-93/2009 (провадження № 61-13648св20), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року в справі № 199/9931/15ц (провадження № 61-7525св18).

Так, Об`єднана палата зазначає, що тлумачення частини третьої статті 1268 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що законодавець встановив можливість прийняття спадщини постійним проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини для будь-яких спадкоємців, в тому числі й обов`язкових спадкоємців. Тому обов`язковий спадкоємець може прийняти спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК; законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права; право на обов`язкову частку внаслідок прийняття спадщини обов`язковим спадкоємцем трансформується в майнове право, яке підлягає спадкуванню. Цивільний кодекс України, як основний регулятор спадкових відносин, не містить жодних обмежень чи заборон на спадкування такого права за відсутності його оформлення.

Враховуючи вищезазначене, при визначенні розміру часток, належних спадкоємцю за заповітом та спадкоємцям обов`язкової частки за законом, слід враховувати, що право ОСОБА_6 на обов`язкову частку в спадковому майні ОСОБА_7 , в порядку спадкової трансмісії перейшло до ОСОБА_1 , що встановлено вищевказаним рішенням суду, оскільки ОСОБА_6 на час відкриття спадщини був непрацездатним, а тому має право на обов`язкову частку, яка становить половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Статтями 34, 66 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що видача свідоцтв про право на спадщину відноситься до повноважень нотаріусів, у встановлений законом строк для оформлення спадкової маси, до складу якої входить нерухоме майно, спадкоємці зобов`язані звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та з пакетом документів, які підтверджують такі факти: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, надавши свідоцтво про смерть спадкодавця, документи, підтверджуючі родинні зв`язки з померлим та правовстановлюючі документи на спадкове майно, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказано про те, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з позовної заяви, підставами для звернення до суду з позовом стала відсутність можливості нотаріального прийняття спадщини, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак на час постановлення даного судового рішення вже наявне чинне судове рішення яким вирішено спір між сторонами щодо спадкового майна.

Відповідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вбачається, що главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування". У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).

В свою чергу матеріали справи не містять відомостей про звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з наданням копії судового рішення що набрало законної сили, не містять постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, не місять відомостей, підтверджених належними доказами, про неможливість одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позову повністю суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідачів.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 78, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Українська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за правом обов`язкової частки у спадщині, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Потабенко