Справа № 523/7464/25
Провадження №2/523/4242/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" грудня 2025 р.

Пересипський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря Дзюби Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ » (далі за текстом ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.07.2023р. в м.Одесі сталося ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземного транспорту, поліс CLAU-27846 від 28.12.2022р., укладеним між ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») та ОСОБА_2 . За зверненням потерпілого ОСОБА_2 , на виконання умов договору добровільного страхування, ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 264370,51 грн. Оскільки відповідач самовільно залишив місце пригоди, тому згідно положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.1187,1188,1192,993 ЦК України, ПрАТ «СК «УНІКА» просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування та судові витрати.

23.04.2025р. відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в засідання не прибув, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання як шляхом направлення судової повістки , позову з додатками за останнім відомим місцем проживання, так і в порядку , ьвизначеному п.11 ст.128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Обов`язковою явка сторін у судове засідання не визнавалась. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 28.12.2022р., між ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») та ОСОБА_2 було укладено договір за полісом CLAU-27846 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням та крстуванням автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», д.р.н. НОМЕР_2 .

Як зазначено в постанові Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.08.2023р. по справі №5504/2849/23, 04.07.2023 року о 17.34 год, по вул. Заболотного, 20, с.Ліски Одеського р-ну Одеської обл., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , під час зміни напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не впевнився в безпеці руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. В результаті дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху».Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди майну у вигляді транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», д.р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 встановлені та є доведеними.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

Проте відповідач зазначені обставини суду не довів, належні та допустимі докази з цього приводу не представив.

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

Згідно страхового акту №6033609 івд 15.08.2023р., складеного АТ «СК «ІНГО», відповідно рахунку, сума страхового відшкодування складає 38433,28 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування поліс CLAU-27846 від 28.12.2022р. ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі страхового акту №16202 від 17.07.2023р., рахунку №ВПтС-0008607 від 12.07.2023р., враховуючи дані Звіту про оцінку вартості(розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №0507/23 здійснило виплату суми страхового відшкодування у розмірі 264370,51 рн..відповідно до платіжної інструкції №5499 від 18.07.2023р.

Відповідно до акту виконаних робіт№ВПтССА-007317 від 05.08.2023р. ремонт застрахованого автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.р.н. НОМЕР_2 складає 230541,89 грн

16.08.2023р. ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до ТОВ «ВІДІ ПАЛЬМІРА» з листом про повернення різниці в розмірі 33828.62 грн

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди 04.07.2023р., була застрахована в АТ «СК «ІНГО», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 211191036, який на момент настання пригоди був дійсним.

11.08.2023р. АТ «СК «ІНГО» відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» на підставі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у межах ліміт з з вирахуванням розміру франшизи по полісу було виплачено ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») страхове відшкодування в розмірі 160000 грн.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») перейшло право вимоги, що належало потерпілому ( ОСОБА_2 ) у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, правовідносини, які виникли між ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого, засновані на суброгації.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою майну ОСОБА_2 право вимоги по якому перейшло до позивача, на підставі ч.1 ст.1166, ч.1 ст. 1187, ч.1 ст.1188, та ч. 1 ст.1192,1194 ЦК України повинен сплатити на користь ТзДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням АТ «СК «ІНГО» в розмірі 72141,89 грн.(230541,89-160000+1600), а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, в свою чергу, належними та допустимими доказами не спростував доводи викладені позивачем.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ » ( місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, с.Софіївська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл) суму в розмірі 72141 ( сімдесят дві тисячі сто сорок одна ) гривня 89 коп. та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 08.12.2025р.

Суддя В.К.Кисельов