Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2850/25

Номер провадження: 2/511/1302/25

04 грудня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст заявлених позовних вимог.

У серпні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» ( далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року в розмірі 15 416,82грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00грн.

Свої вимоги мотивують тим, що 11.09.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі - Банк, Кредитодавець, АТ «Ідея Банк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R01.00301.005690294, згідно якого Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7084,71грн. строком на 8 місяців, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.idealbank.ua) згідно з умовами цього Договору.

АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 7084,71грн. в строки визначені умовами Договору.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором та відповідно до Довідки -розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року станом на 19.12.2023 року становить 15416,82 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, згідно якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.

Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року .

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року, що укладено між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідач належним чином не виконав умови даного договору, в зв`язку з чим у нього перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» виникла заборгованість на 19.12.2023 року за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року, що становить 15416,82 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Тому просили суд задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії .

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.08.2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.(а.с.58).

23.09.2025 року від представника відповідача -Павленко А.С., яка діяла на підставі довіреності від 23.09.20025 року, надійшов відзив на позовну заяву, в якій просили відмовити у задоволенні позовних вимогТОВ «ФК «Профіт Капітал» в повному обсязі.( а.с.63-69)

13.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. ( а.с.88-102)

Позиції сторін.

Представник ТОВ ФК «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити, також просили розгляд справи провести без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R01.00301.005690294, згідно якого Банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7084,71грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (проценти та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору( пп.1.1)

Відповідно до п.п.1.3Договору за користуванням кредиту Позичальник сплачує проценти в розмірі 36,2% річних від залишкової суми кредиту.

Згідно п.п.1.4 Договору, за обслуговування кредиту банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів.

ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 7084,71грн. строком на 8 місяців.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, в підтвердження чого надали суду Довідку - розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитний договір № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року станом на 19.12.2023 року, яка становить 15416,82грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.( а.с.14)

Далі, 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, згідно якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.

Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Кредитним Договором що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідач належним чином не виконав умови даного договору, в зв`язку з чим у нього перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» виникла заборгованість на 22.12.2023 року за Договором Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року у розмірі 15416,82грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить, що за даним кредитним договором має місце неналежне виконання зобов`язань боржником.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

З огляду не вищезазначене, вчинення правочину між сторонами відбулося відповідно до вищезазначених норм Закону.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідноположень статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11.09.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № R01.00301.005690294.

Відповідно до умов Договору кредиту № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7084,71 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною.

Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 8 щомісячних внесках включно до 11 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п.3.3.1. цього Договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Підписом ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Також підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. Оригінали Договору отримала у день його укладення. З умовами та Тарифами на послуги Банку ознайомлена, згодна, вони зрозумілі та їх приймає.

АТ «Ідея Банк» виконало свої обов`язки за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року та надало відповідачу кредит в розмірі 7084,71 грн. в строки визначені умовами Договору.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві не заперечує факт укладення Кредитного договору № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року та отримання грошових коштів в розмірі 7084,71 грн.

Крім того, факт укладення Кредитного договору R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року та отримання коштів підтверджується Випискою по рахунку відповідача, яка складена АТ «Ідея Банк», сформована та підписана згідно до вимог чинного законодавства, як первинний бухгалтерський документ посвідчує наявність заборгованості відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХЇV/

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу від 22.12.2023 року, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді.

До ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року у розмірі 15416,82грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

Представник відповідача адвокат Павленко А.С. у відзиві зазначила, що Кредитний договір № R01.00301.005690294 був укладений 11.09.2019 року, однак до суду позивач із позовною заявою звернувся лише в серпні 2025 року. Право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором №R01.00301.005690294 від 11.09.2019 р. з`явилося з 11.05.2020 р. та в межах узгодженої договором позовної давності тривалістю 5 років до 12 травня 2025 року. Отже, станом на дату звернення із позовною заявою до суду позивач не мав права вимоги, оскільки ним було пропущено строк для подання позову.

Суд зазначає., що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з положеннями ЦК України мають різний зміст. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до пункту 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17, плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20.цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Таким чином, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України».

(Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12)

Таким чином, строки позовної давності за будь якими позовами за спорами про право цивільне з юрисдикції на території України, якщо вони не сплили до 11.03.2020 року, законодавчо продовжені на час карантину та на відповідний термін на час воєнного стану. Це надає можливість громадянам України, особам без громадянства, іноземцям, та юридичним особам, якщо вони не реалізували своє право на позов у спорі про право цивільне до 11.03.2020 року, з будь-яких обставин реалізувати своє право, та воно буде захищено національними судами.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти (постанова Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №57/3146/5262012). Водночас, попри, як було зазначено вище, «достатню однозначність» у відповідному часовому проміжку, проблеми розрахунку позовної давності можуть викликати і відповідні зміни у законодавстві. Наприклад, Законом України №540ІХ від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 2 квітня 2020 року, розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19), строки позовної давності (ст.ст. 257, 258 ЦК України), продовжуються на строк дії такого карантину. Нагадаю, що строк дії зазначеного карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 9 грудня 2020 року, становить до 30 червня 2023року..

Хоча ЦК України не передбачає такої категорії, як «продовження позовної давності», на думку Верховного Суду, це не викликає проблем у застосуванні, оскільки відсутній ризик виникнення конфлікту норм, які регулюють однакові суспільні відносини (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 1 лютого 2023 року у справі №910/18489/20).

Після цього аналогічні за змістом положення передбачали зміни, внесені Законом України №2120ІХ від 15 березня 2022 року, однак вже на період дії введеного на території України воєнного стану (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

В подальшому ж Законом України №3450ІХ від 8 листопада 2023 року до зазначеної вище норми внесено зміни, згідно з якими у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану. За таких обставин виникають практичні проблеми у застосуванні низки норм, що стосуються розрахунку позовної давності, оскільки внаслідок численних змін, пов`язаних із карантином і введенням на території України воєнного стану, позовна давність то продовжувалася, то зупинялася на відповідний період. Склалася така судова практика щодо розрахунку позовної давності, відповідно до якої вбачається, що особа, яка звернулася до суду із вимогами, позовна давність яких не спливла 2 квітня 2020 року, не пропустила позовну давність станом і на сьогодні (з огляду на дію воєнного стану в Україні).

Твердження представника відповідача про те, що право звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором №R01.00301.005690294 від 11.09.2019 р. з`явилося з 11.05.2020 р. та в межах узгодженої договором позовної давності тривалістю 5 років до 12 травня 2025 року, не підкріплене жодним належним доказом.

Також варто наголосити, що договір є чинним та підлягає виконанню відповідно до ст. 629 ЦК України.

Також, всі твердження представника відповідача, щодо спливу строку для подання позову є безпідставними і суперечать його ж твердженням та наданим матеріалам.

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором.

У поданому відзиві, представник відповідача вважає надану позивачем довідку-розрахунок заборгованості неналежним доказом наявності заборгованості за Договором. Представник позивача просить суд врахувати, що наданий судом розрахунок заборгованості був складений АТ «Ідея Банк» на дату 19.12.2023 року, саме на момент відступлення права вимоги за кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 р. станом на 19.12.2023р.

19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023.

22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ ««ОПТІМА ФАКТОРИНГ»» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року.

Відповідно до параграфу 1 за договором факторингу № 22/12-2023: документація оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують дійсність, виникнення і наявність Прав Вимог до Боржників щодо їх заборгованості. Під документацією щодо кожного окремого Боржника, зокрема, розуміються такі документи: первинні Договори (оригінали) з усіма супутніми документами (в т.ч. додатки та додаткові угоди до Первинних Договорів); копії паспортів, облікових карток фізичної особи платника податків або довідок про присвоєння ідентифікаційного номера Боржника. розмір заборгованості в кожному окремому випадку розраховуються Клієнтом станом на дату підписання друкованого Реєстру Боржників. права вимоги всі права грошової вимоги Клієнта за Первинними Договорами до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) Заборгованості, що виникли на підставі укладених між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Боржниками Первинних Договорів і підтверджені Документацією, а також інші права вимоги за Первинними Договорами. первинні договори договори , укладені між Акціонерним товариством «Ідея Банк» і Боржниками, Права Вимоги за якими належать Клієнту та на підставі яких виникла Заборгованість Боржників. сума прав вимоги загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за Договором, яка розраховується шляхом додавання всіх Заборгованостей Боржників.

Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ ««ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з положенням п. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ ««ОПТІМА ФАКТОРИНГ»», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, Розрахунок заборгованості за основним боргом, за нарахованими та несплаченими відсотками, нарахованими та несплаченими комісіями був здійснений саме АТ «Ідея Банк» станом на 19.12.2023 року, а право вимоги за Договор № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року перейшло ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за вже сформованим розрахунком заборгованості.

Зважаючи на ті обставини, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до вище зазначеного Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим боргом по кредитних договорах, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не мав можливості сформувати розрахунок заборгованості за Договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року про видачу кредитних коштів.

Таким чином, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість за кредитом, розмір якого відображено у довідці-розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Постановою ВС від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61- 3689св21) зазначено наступну правову позицію щодо вирішення кредитних спорів, а саме: «Суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.».

Суд звертає увагу, що Довідка-розрахунок сформована станом на 19.12.2023 року, де зазначена основна заборгованість, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, й заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Зазначена дата 19.12.2023 року у довідці-розрахунку свідчить про дату складання такого документу, а тому твердження представника відповідача про те, що надана Позивачем довідка є сумнівною, не повною та такою, що не відповідає дійсності, у зв`язку з чим не може слугувати належним доказом безспірності заборгованості та її розміру за кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 р., ґрунтується лише на власних припущеннях.

Крім того, представник відповідача заперечує суму боргу, але не надає жодних доказів чи розрахунків, які б підтверджували його тверднення.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом.

ОСОБА_1 свідомо звернулась до Банку з метою отримання грошових коштів та згідно умов кредитного договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними.

Згідно п.п. 1.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 36,2% річних від залишкової суми кредиту.

Відповідно до п.2.1 Договору, Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 8 щомісячних внесках включно до 11 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості.

Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт». Нарахування процентів припиняється після повного повернення кредиту.

За невиконання чи неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі: 0.15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим Договором.

Згідно зі статтею 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст.526 ЦК України встановлено, шо зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року станом на 19.12.2023 р. (дата відступлення) має заборгованість у розмірі 15416,82 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором № R01.00301.005690294 від 11.09.2019 року.

Оскільки, відповідач не виконує свої зобов`язання за умовами кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд доходить висновку.

Відповідно до ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 14105 від 17.07.2025 року, позивачем було сплачено 3028,00 гривень (судового збору), який підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.( ч.4 ст.137 ЦПК України)

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п.1, 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа №904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Як встановлено, 01 липня 2024 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» було укладено договір про надання правничої допомоги № 02-24.(а.с. 39-42).

Далі, 01 липня 2024 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» була укладена Додаткова угода № 1/ 1 до Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01 липня 2024 року. ( а.с.43)

Згідно Акту №1 прийому передачі наданої правової допомоги від 16.16.2025 року, вартість правової допомоги за консультації, здійснення вивчення документів та підготовка проектів документів для направлення до суду щодо відповідача (порядковий номер 11 ) становить 7 000,00гривень. (а.с. 45).

Кошти за вказаним актом позивач сплатив на користь об`єднання, що підтверджується платіжною інструкцією від 24 липня 2025 року № 1496 (а.с. 47).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

Суд вважає, що супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн є завищеною і непропорційною до предмету спору.

Відтак, з урахуванням викладеного, складності цієї справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 7 000,00 грн до 5 000,00 грн.

Висновки суду.

Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з відповідача має бути стягнуто 15416,82гривень за Кредитним договором № R01/093091/ від 11.09.2019 року, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст.4,18,19,76-81, 141, 247,259, 263-265, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8, р/р НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, код Банку 322001) заборгованість за Кредитним договором № R01/093091/ від 11.09.2019 року в розмірі 15416,82грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 7084,71грн; заборгованість за відсотками-8332,11грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8, р/р НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, код Банку 322001) витрати по сплаті судового збору розмірі 3028,00 гривень.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8, р/р НОМЕР_3 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, код Банку 322001) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повідомити, що повний текст рішення буде виготовлено 09 грудня 2025 року.

Суддя: С. І. Гринчак