Справа № 493/1424/25
Провадження № 2/493/812/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Чабанюк І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект центр» через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 03.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3880000, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 12000,000 грн. на строк 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% за кожен день користування кредитом та 5,00% за кожен день користування кредитом у випадку продовження строку кредитування.

Також 03.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було договір про споживчий кредит № 100805336 від 03.06.2021 року, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,000 грн. на строк 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% за кожен день користування кредитом та 5,00% за кожен день користування кредитом у випадку продовження строку кредитування.

Договори були укладені в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Свої зобов`язання за кредитними договорами № 380000 від 03.06.2021 року та № 10805336 від 03.06.2021 року ОСОБА_1 не виконала.

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором № 3880000 від 03.06.2021 року.

30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами позичальників, у тому числі за договором № 10805336 від 03.06.2021 року.

В свою чергу, відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитними договорами № 380000 від 03.06.2021 року та № 100805336 від 03.06.2021 року.

Таким чином ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 380000 від 03.06.2021 року та № 100805336 від 03.06.2021року.

Розмір заборгованості за кредитним договором № 380000 від 03.06.2021року станом на день складання позову становить 58019,62 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 8609,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 49410,62 грн.

Розмір заборгованості за кредитним договором № 10805336 від 03.06.2021 року станом на день складання позову становить 47607,05 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 7071,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 40536,05 грн.

Таким чином, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитними договорами становить 105626,67 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати.

Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 07.08.2025 року відкрито провадження у справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.09.2025 року за клопотання відповідачки ОСОБА_1 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін у розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

03.10.2025 року від відповідачки до Балтського районного суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання визнає позов частково, а саме у загальному розмірі 18917 грн., що складається з тілу кредитів у розмірі 16717,00 грн. та комісії 2200 грн. Судові витрати відповідачка просить стягнути пропорційно до задоволених вимог. В іншій частині позовних вимог просить відмовити.

На обґрунтування відзиву зазначила, що ТОВ «Коллект центр» пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основним боргом, позивач просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Однак заявлена до стягнення сума відсотків нарахована як за період до прострочення боржника, так і за період після такого прострочення.

Як зазначається позивачем строк кредитування за договорами про надання кредиту був погоджений сторонами та становив 30 днів (п.1.3.Договору)

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, а саме позивачем не надано квитанції про сплату комісії за управління та обслуговування кредиту, з якої вбачалось би, що позичальник свідомо вчиняє і погоджується на пролонгацію даного кредитного договору, та відповідно подальшу зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять.

Таким чином, первісним кредитором неправомірно були нараховані відсотки, а також нараховано та стягнуто з неї комісії за пролонгацію та відсотки за користування кредитом на період пролонгації. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитними договорами, виданої ТОВ «Мілоан», їй були нараховані комісії за пролонгацію, які нею було сплачено в повному обсязі. Крім того, відповідно до вищевказаної відомості нею було сплачено відповідну суму відсотків, тобто в повному обсязі згідно з п.1.5.2. Договору. Розрахунки підтверджують існування заборгованості за кредитними Договорами в розмірі 16717,00 грн. за тілом кредиту та 2200,00 грн. за комісією. Проценти по кредиту сплачені відповідачем в повному обсязі.

07.10.2025 року представником позивача надана відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, нею було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. З наданих відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що відповідач неодноразово здійснювала пролонгацію на пільгових умовах відповідно до пункту «а» пункту 2.3.2. кредитних договорів. Умови договору про автоматичну пролонгацію строку кредитування жодним чином не завдає шкоди позичальнику, оскільки поряд із обов`язком сплачувати відсотки в період автоматичного продовження строку кредитування, позичальник набуває і право правомірно користуватись кредитом та правомірно не повертати його протягом такого строку.

Розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим, у зв`язку з чим представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розгляд справи провести без участі представника позивача.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 04.12.2025 року, не з`явилася з невідомих суду причин.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3880000, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 12000,000 грн. на наступних умовах: строк кредиту 30 днів з 03.06.2021 року; дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03.07.2021 року; комісія за надання кредиту 0,00 грн.; проценти за користування кредитом 36,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартною процентною ставкою за користування кредитом 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до додатку № 1 та № 2 до договору про споживчий кредит № 3880000 від 03.06.2021 року сторони погодили графік платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту та умови кредитування.

Надання кредиту, нарахування комісії за надання кредиту, нарахування відсотків та списання кредиту відображено у відомості про щоденні нарахування та погашення, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 складає 20570,47 грн.

Також, між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100805336 від 03.06.2021 року, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,000 грн. на наступних умовах: строк кредиту 30 днів з 03.06.2021 року; дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03.07.2021 року; комісія за надання кредиту 0,00 грн.; проценти за користування кредитом 30,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартною процентною ставкою за користування кредитом 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до додатку № 1 та № 2 до договору про споживчий кредит № 3880000 від 03.06.2021 року сторони погодили графік платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту та умови кредитування.

Надання кредиту, нарахування комісії за надання кредиту, нарахування відсотків та списання кредиту відображено у відомості про щоденні нарахування та погашення, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 складає 17201,75 грн.

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-02, та 30.11.2021 року договір факторингу №30-11-65, відповідно до умов яких ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до боржників, вказаних у відповідних реєстрах.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-65 від 29.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року у розмірі 20570,47 грн., з яких: 8609,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11961,47 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року у розмірі 17201,75 грн., з яких: 7071,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10130,75 грн. заборгованість за процентами.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до Боржників, у тому числі й за кредитними договорами № 3880000 від 03.06.2021року та № 100805336 від 03.06.2021року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року в сумі 58019,62 грн., з яких: 8609,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 49410,62 грн. заборгованість за процентами; а також за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року в сумі 47607,05 грн., з яких: 7071,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 40536,05 грн. заборгованість за процентами.

Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Ценрт» станом на 18.07.2025 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитними договорами № 3880000 від 03.06.2021року становить 58019,62 грн. та № 100805336 від 03.06.2021року становить 47607,05 грн.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2ст. 369 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами існували договірні зобов`язання внаслідок укладання 03.06.2021 року договорів про споживчий кредит: № 3880000 на суму кредиту 12000,00 грн. та № 100805336 на суму кредиту 10000,00 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У порушення норм закону та умов договорів відповідачка своїх зобов`язань за вказаними договорами належним чином не виконала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із витягів з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року в сумі 58019,62 грн., з яких: 8609,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 49410,62 грн. заборгованість за процентами; а також за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року в сумі 47607,05 грн., з яких: 7071,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 40536,05 грн. заборгованість за процентами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року у загальному розмірі 18590,40 грн., з яких: 8609,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9981,40 грн. заборгованість за процентами, та за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року у загальному розмірі 15575,42 грн., з яких: 7071,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8504,42 грн. заборгованість за процентами.

Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення відсотків у розмірі 30554,65 грн. за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року та 32031,63 грн. за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року, оскільки вони були нараховані поза строком договору.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказує, що щомісячна виплата процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

Згідно п. п. 1.2, 1.3, 1.7 кредитного договору № 3880000 від 03.06.2021 року сума кредиту (загальний розмір) складає 10000,00 грн., строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки - фіксована.

Згідно п. п. 1.2, 1.3, 1.7 кредитного договору 100805336 від 03.06.2021 року сума кредиту (загальний розмір) складає 12000,00 грн., строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки - фіксована.

Пунктами 2.2.1., 2.2.2 та 2.2.3 договорів визначено, що Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на 2 залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Пунктом 2.2.3 договорів передбачено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Строк виконання зобов`язання у повному обсязі за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року настав 03.10.2021 року. Договір не було пролонговано.

Строк виконання зобов`язання у повному обсязі за кредитним договором № 100805336 від 03.06.2021 року настав 03.10.2021 року. Договір не було пролонговано.

Вимоги позивача щодо стягнення процентів після 03.10.2021 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Виходячи з правового аналізу змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії кредитного договору, слід дійти висновку, що вимоги кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право кредитора в цій частині вимог.

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно вимог ст.. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги № 219 від 02.06.2025 року; прас-лист, витяг з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року, відповідно до якого вартість послуг (гонорар) адвоката становить 15000,00 грн.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, ціну позову, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи, що позови даної категорії є масовими та не є складними за своєю суттю для підготовки, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 15000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 783,55 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 грн. ? 34165,82 грн. ? 105626,67 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 141, 258-259 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.. ст.. 207, 509, 512, 514, 526, 610, 625, 638-639, 1048, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором № 3880000 від 03.06.2021 року у загальному розмірі 18590,40 грн., за кредитним договором 100805336 від 03.06.2021 року у загальному розмірі 15575,42 грн., судовий збір у розмірі 783,55 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 09.12.2025 року.

С У Д Д Я