Справа № 182/4414/25
Провадження № 2/0182/3169/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про захист прав споживачів фінансових послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

15.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 31.05.2021 року був вчинений виконавчий напис №75678 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (далі по тексту ТОВ «ФК «Авансар») заборгованості в розмірі 67 237,18 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем 23.02.2022 року відкрито виконавче провадження №68762276 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Авансар» даної заборгованості.

Позивач вважає, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості є таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. ОСОБА_1 наголошує, що між нею та відповідачем немає жодних правовідносин, а свої зобов`язання за кредитним договором, який був укладений з «Банк Михайлівський» 10.05.2016 року та нотаріально не посвідчувався, вона виконала та повернула кредитні кошти протягом строку дії договору. Походження заборгованості позивачу невідомо. Приватним нотаріусом порушені правила та умови видачі виконавчих написів, а саме: не перевірено безспірність заборгованості, не перевірені строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, не надано доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, позивач зазначає, що нотаріуси мають право вчиняти виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Даний перелік встановлений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, та не містить посилань на кредитний договір, як на документ, за яким нотаріус в праві вчинити виконавчий напис.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчинені оспорюваної нотаріальної дії не переконався належним чином у наявності прав у відповідача звертатись за виконавчим написом та у безспірності розміру суми, заявленої до стягнення. З наведених вище підстав позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зобов`язано приватного нотаріуса Остапенка Є.М. надати належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.20-21).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2025 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №75678 від 31.05.2021 року (а.с.22-23).

Позивач належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на адресу, зазначену в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направила.

Відповідач ТОВ «ФК «Авансар» належним чином були повідомлені про розгляд справи, шляхом надсилання на їх юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.29), згідно якого пакет документів отриманий 07.08.2025 року особою за довіреністю Довгалюк. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.27). На виконання ухвали від 25.07.2025 року копію нотаріальної справи на адресу суду не направив.

Приватний виконавець Селезньов М.О. належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом направлення на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.28), згідно якого пакет документів отриманий 04.08.2025 року особою за довіреністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 31.05.2021 року був вчинений виконавчий напис №75678 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 67 237,18 грн. (а.с.11).

Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі Кредитного договору №200248855 від 10.05.2016 року, укладеного позивачкою з «Банк Михайлівський», який на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року відступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда», яке на підставі договору Факторингу №1 від 20.05.2016 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», яке на підставі договору Факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020 року відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Авансар». Заборгованість складала 67 237,18 грн., серед яких: 17 840,65 грн. заборгованість за тілом кредиту, 47 646,53 заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900,00 грн. заборгованість за нарахованою пенею та плата за вчинення виконавчого напису. Період стягнення заборгованості з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року.

На підставі зазначеного вище виконавчого напису 23.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем відкрито виконавче провадження №68762276 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» даної заборгованості (а.с.14). В рамках даного виконавчого провадження 05.06.2025 року також було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.15).

Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем, в свою чергу, не надано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Остапенко Є.М. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року за №662 , зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами.

Отже, станом на 31.05.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,141,263-265,268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович про захист прав споживачів фінансових послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 31.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №75678, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових коштів у сумі 67 237,18 грн. (шістдесят сім тисяч двісті тридцять сім грн. 18 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» () на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева