ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3972/25
Провадження № 2/362/2681/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобамии в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами №2962324 від 16.08.2021 року та договором №-108552 від 16.08.2021 року в розмірі 45024,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та 16000,00 грн. витрати на правову допомогу.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 16.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2962324. Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит, шляхом переказу на картковий рахунок в сумі 2000,00 грн., зі сплатою акційних, фіксованих процентів в розмірі 1,2935% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базовий розмір процентної ставки становить 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.

Також, 16.08.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір №-108552, відповідно до умов якого відповідачу було перераховано грошові кошти в розмірі 2000,00 грн., терміном користування 14 діб, дата повернення кредиту 30.08.2021 року, зі сплатою 1,95% річних за кожен день користування кредитом.

Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит, шляхом переказу на картковий рахунок в сумі 1000,00 грн., зі сплатою 225,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користуваня кредитом.

Однак, ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови кредитних договорів, грошові кошти не повертала, проценти за користування кредитами не сплачувала.

29.11.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29/12-2021, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором №2962324.

У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал», відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», відповідно до Договору №10-01/2023 року, в тому числі за Договором №2962324. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №2962324.

Також, 21.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №21-12/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №-108552.

У подальшому, 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал», відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», відповідно до Договору №10-03/2023/01 року, в тому числі за Договором №-108552. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №-108552.

Розмір заборгованості за договором №2962324 від 16.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника становить 28 714,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26 714,00 грн.

Розмір заборгованості за договором №-108552 від 16.08.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника становить 16 310,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 310,00 грн.

Загальний розмір заборгованості, який позивач просить стягнути за укладеними договорами становить 45024,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 41024,00 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 167).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без їхньої участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують, позов підтримують та просять його задовольнити в повному обсязі(а.с. 10).

ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, конверти повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відмовився» (а.с. 170, 173), правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2962324 (а.с. 28-35).

Відповідно до п.п. 2.1 Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Сума позики становить 2000,00 грн., строк позики до 15.09.2021 року (30 днів) (п.2.3.3, п. 2.3.4).

Пунктом 2.4 договору визначено, що проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку №1 до договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,29350 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики (п.2.5).

Позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської карти, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 днів з дати підписання договору (п. 2.6 договору).

До договору позики додані підписані електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором): паспорт позики із зазначенням всіх істотних умов договору, графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, визначеного договором (а.с.36-42).

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.08.2024 року, зазначено, що з ТОВ «Маніфою» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 07.08.2020 року. Відповідно до вказаного договору було упішно перераховано кошти 16.08.2021 року на суму 2 000,00 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.81).

29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, у тому числі за договором позики №2962324 від 16.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 (а.с.90-93, 96-100).

ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлі-продаж) права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором позики №3253243 від 29.09.2021 року, що укладений між №2962324 від 16.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 (а.с. 111-116, 124-126, 139).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.05.2025 року за договором позики №2962324 від 16.08.2021 року, розмір заборгованості становить 28 714,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26 714,00 грн. (а.с. 88).

Також, 16.08.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір №-108552 (а.с. 53-63).

Відповідно до п. 2.1 даного договору, товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованх на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

Сума кредиту становить 2000,00 грн., строк період користування кредитними коштами складає 14 днів та починається з 16.08.2021 року та закінчується 30.08.2021 року. За користування, наданими за цим договором, грошовими коштами встановлюється процентна ставка у розмірі 702% річних (або 1,95% за 1 день користування грошовими коштами) (п. 2.2, п.2.3, п. 9.13 договору).

До договору позики додано підписаний електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором) графік розрахунків (а.с.64-65).

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.05.2025 року, зазначено, що з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020 року. Відповідно до вказаного договору було упішно перераховано кошти 16.08.2021 року на суму 2 000,00 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.77).

21.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги №21-12/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №-108552 від 16.08.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 (а.с. 101-104, 107-110).

У свою чергу, 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників на підставі договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги, в тому числі за договором позики №-108552 від 16.08.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 (а.с.127-132, 140).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.05.2025 року за договором позики №-108552 від 16.08.2021 року, розмір заборгованості становить 16 310,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 430,00 грн. (а.с. 89).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як було досліджено судом, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №2962324 від 16.08.2021 року, відповідно до якого розмір заборгованості становить 28 714,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26 714,00 грн.

Розмір заборгованості за договором №-108552 від 16.08.2021 року становить 16 310,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (зі тілом кредиту) 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 430,00 грн.

Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (пункт 2.2.3 договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України».

Строк дії кредитного договору №2962324 від 16.08.2021 року встановлений сторонами на 30 діб до 15.09.2021 року включно.

Строк дії кредитного договору №-108552 від 16.08.2021 року встановлений сторонами на 14 днів до 30.08.2021 року включно.

Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користуванням кредитними коштами за межами строку кредитування, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом №2962324 від 16.08.2021 року, за період з 16.09.2021 року по 21.05.2025 року, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Крім того, що позивачем нараховані відсотки за користуванням кредитними коштами за межами строку кредитування за договором №-108552 від 16.08.2021 року, за період з 31.09.2021 по 21.05.2025 року, а тому у задоволенні вимог позивача за вказаний період слід також відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом №2962324 в розмірі 3 194,00 грн., з яких заборгованість по основній сумі кредиту 2000,00 грн. заборгованість за процентами - 1194,00 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом №-108552 від 16.08.2021 року в розмірі 2546,00 грн., з яких заборгованість по основній сумі кредиту 2000,00 грн. заборгованість за процентами - 546,00 грн.

Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за вкащаними кредитними договорами становить 5 740,00 грн.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.

За п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копія договору №02-09/2024-3 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року, витяг з акту №8 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року, платіжна інструкція від 09.05.2025 року (а.с. 148-151, 156, 158).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні в справі Laventsv. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі №756/2114/17 від 13.02.2019 року, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого вст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що витрати в розмірі 2000,00 грн. відповідатимуть критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечатимуть принципу розподілу таких витрат

Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий зір в розмір 308,61 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями статею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», статтями 11, 526, 530, 610, 626, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, статтями 12, 19, 81, 82, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором №2962324 від 16.08.2021 року, №-108552 від 16.08.2021 року в розмірі 5 740,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 308,61 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 2000,00 гривень.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено 16.12.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко