Провадження № 2/727/3406/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання Бринзилі Б.В.,

представника позивача Поляк М.В.,

представника відповідача Ісопеску К.І.,

представника відповідача Маріуци Р.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк Марія Володимирівна, до Чернівецької обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк Марія Володимирівна до Чернівецької обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Представник позивача зазначила, що у зв`язку із ухваленням щодо позивача Садгірським районним судом виправдувального вироку, ОСОБА_1 має право на відшкодування йому сум, що були ним сплачені його захисникам за рахунок коштів державного бюджету.

Вказане право йому гарантується нормою прямої дії ст.56 Конституції України, а також ст.1176 ЦК України та положеннями Закону №266/94-ВР.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.11.2025 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Від представника відповідача Державної казначейської служби України надійшло до суду клопотання, в якому просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 по справі №727/14321/25 без розгляду у зв`язку із закінченням строків звернення. Оскільки свої вимоги Позивач обґрунтовує посилаючись на норми статті 1176 Цивільного кодексу України, Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду (далі - Закон) та просить суд стягнути 254 216 грн в рахунок відшкодування сум, сплачених ним адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги у справі №726/830/19.

Відповідно до п.4 ст.3 Закону громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги. Пунктом 11 Положення про застосування Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року №6/5/3/41 встановлено, що для визначення розміру шкоди, переліченої в пп. 1,3,4 ст.3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

Таким чином, з моменту, а саме, 04.12.2024 року, коли громадянина ОСОБА_1 було виправдано, минуло більше шести місяців, у зв`язку з чим вважають, що позивачем пропущено термін звернення із заявою про відшкодування сум, сплачених ним адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» з поданням йому юридичної допомоги у справі №726/830/19.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання, просила відмовити в його задоволенні, оскільки для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 ст. 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися, при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку до суду, який розглядав справу по першій інстанції (пп.2 п.11 Положення).

Під зазначеним у пп.2 п.11 Положення повідомленням слід розуміти наступне. За змістом п.6 Положення, громадянинові, а у разі його смерті - його спадкоємцям відповідний орган, зазначений у п.11 цього Положення, одночасно з повідомленням про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства або з копією виправдувального вироку, що набрав законної сили, або постановою (ухвалою) суду (судді) направляє повідомлення, в якому роз`яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Повідомлення складається за формою, що встановлена в додатку до цього Положення.

У повідомленні зазначається перелік тільки тих вимог, на які даний громадянин має право претендувати.

Вказане повідомлення, за формою, визначеною Положенням, виправданому не надсилалось.

Крім того зазначила, що 30 червня 2025 року, представником Поляк М.В., в інтересах ОСОБА_1 було подано до Садгірського районного суду м. Чернівці заяву, у якій просилось стягнути (повернути) з держави Україна за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 254 216 (двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті шістнадцять) гривень 20 копійок в рахунок відшкодування сум, сплачених ним адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги у справі №726/830/19.

Однак, вказана заява була прийнята судом до розгляду в межах справи №726/830/19, яка є кримінальною справою.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.08.2025 р. по справі №726/830/19 постановлено - у задоволенні заяви ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду відмовити.

Суд першої інстанції, розглядаючи вказану заяву в межах кримінального провадження зазначив, що заява адвоката Поляк М.В. про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, підлягає вирішенню у порядку цивільного, а не кримінального судочинства, а тому, виходячи також і з того, що чинним КПК України не передбачено залишення без розгляду чи повернення такої заяви, що подана особою в кримінальному провадженні, а також закриття провадження по заяві, суд вважає, що у задоволенні заяви адвоката Поляк М.В. слід відмовити.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 07.10.2025 р. постановлено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , - адвоката Поляк М. В., залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 13 серпня 2025 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - відмовлено, без змін.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано по даній справі щодо заяви представника ОСОБА_3 , - адвоката Поляк М. В. відмовив в його задоволенні, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, суд не міг у законом визначений спосіб та на підставі відповідних норм розглянути заяву ОСОБА_1 , внаслідок помилки, що полягала у її розгляді в межах справи №726/830/19, тобто в порядку кримінального судочинства, в той час як така заява повинна була бути розглянута в порядку спеціального закону, яким є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" або ж у порядку цивільного судочинства, як це зазначено судами.

Судова колегія апеляційного суду звернула увагу апелянта на те, що вищевказана відмова у даному кримінальному провадженні за його заявою не перешкоджає останнім звернутися із вказаною заявою в порядку цивільного судочинства шляхом подачі позовної заяви.

Враховуючи те, що вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2024 набрав законної сили 03.01.2025 р., а заява про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду була подана до суду, що розглядав справу по першій інстанції 30 червня 2025 року, то вказаний строк відповідно до п.11 Положення стороною позивача пропущено не було, а така справа є розглянутою за правилами кримінального судочинства.

Зазначають, що вказаний строк не є строком позовної давності у розумінні ст. 256-258 ЦК України, а є строком протягом якого особа може звернутися до відповідного органу для визначення розміру шкоди, який не впливає на перебіг загальної позовної давності для звернення до суду із позовною заявою.

За таких обставин, для звернення до суду із даним позовом застосовується загальна позовна давність у 3 роки.

Представник Державної Казначейської служби України в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд його задовольнити.

Представник Чернівецької обласної прокуратури не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що пропущений строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача заперечувала щодо задоволення клопотання.

Дослідивши частково матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі - Закон) та відповідні норми Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України №6/5/3/41 від 04.03.1996.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону №266/94-ВР, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41, визначено, що у разі винесення виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку, для визначення розміру шкоди, передбаченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглянув справу по першій інстанції.

Судом встановлено, що вказане повідомлення, за формою, визначеною Положенням, виправданому не надсилалось, докази зворотного у матеріалах справи відсутні, відповідачем до суду не надані, а тому виходячи з вищевикладеного строки звернення до суду з позовною заявою не пропущені.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) зазначено, що «Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України)».

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону».

Враховуючи, що судом ще не досліджувались обставини справи, то питання про застосування наслідків пропуску позовної давності, наявності чи відсутності підстав для застосування цих наслідків, що може бути підставою для відмови у задоволенні позову, судом може бути вирішено при ухваленні рішення по суті.

З врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про залишення позовної заяви ОСОБА_1 по справі №727/14321/25 без розгляду у зв`язку із закінченням строків звернення слід відмовити.

Керуючись ст. 247, 257, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволення клопотання представника Державної казначейської служби України про залишення позовної заяви ОСОБА_1 по справі №727/14321/25 без розгляду у зв`язку із закінченням строків звернення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П.С. Гавалешко