Справа № 944/3927/25
Провадження №2/944/1850/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що позивачка з відповідачем проживали у шлюбі, який 01.08.2020року був зареєстрований Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради, актовий запис №69.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , який постійно проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка з відповідачем хоча перебувають у шлюбі, проте проживають окремо.

05.07.2025року Яворівським районним судом Львівської області видано наказ у справі №944/3242/25, яким вирішено стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2025року, до досягнення дитиною повноліття.

Однак, при визначенні розміру аліментів не враховано понесених на додаткових витрат, по оплаті приватного закладу дошкільної освіти «Ходоянко», який відвідує ОСОБА_3 .

Позивачка постійно піклується про сина, та одна оплачує витрати на дитячий садок.

Позивачкою було здійснено оплату щодо надання послуг у сфері дошкільної освіти дитини ОСОБА_3 за червень 2025року на суму 14150, що підтверджується рахунком на оплату №2 від 01.01.2025 року, актом надання послуг №2 від 30.06.2025 року, договором приєднання про надання освітніх послуг від 26.02.2025 року. Оплату за надання послуг у сфері дошкільної освіти дитини ОСОБА_3 за липень 2025 року на суму 14 300грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки 10 від 07.07.2025 року, договором приєднання про надання освітніх послуг від 26.02.2025 року.

Звертає увагу суду, на те, що договір приєднання про надання освітніх послуг від 26.02.2025року був укладений на один календарний рік, дія договору закінчується 26.02.2026 року. В додатку№3 від 01.03.2025до договору приєднання про надання освітніх послуг від 26.02.2025 року вказано, що сторони домовилися, про вартість освітніх послуг за договором на рівні 11 000грн. за місячним абонементом при відвідуванні повного дня, та 9 000грн. за місячним абонементом при відвідуванні половини дня.

Пунктом 6.7 даного договору передбачено, що послуги з забезпечення харчування дитини в освітньому закладі не є предметом цього договору та не входять у вартість навчання у дитсадку. Оплата за харчування відбувається окремо у терміни вказані у п. 6.4 та п. 6.6. Пунктом 6.8 даного Договору яким передбачено що ціна на оплату харчування встановлюється відповідно до обраного замовником варіанту абонемента в порядку, встановленому п. 6.3. Договору, розміщена на веб сайті: www.hodoyanko.соm і може змінюватися, попереджуючи про це клієнтів не пізніше 1 місяця до цього.

Загальна сума понесених позивачкою додаткових витрат на дитину щомісяця складає 14 300грн., що включає, відвідування дитячого садка - 11000 грн. та харчування в дитячому садку - 3 300 грн.

Звертає увагу суду на те, що відповідач є військовослужбовцем та отримує заробітну плату у військовій частині НОМЕР_1 , інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, відтак, він має можливість сплачувати додаткові витрати.

Натомість відповідач жодних коштів на оплату додаткових витрат у добровільному порядку не надає, та не спілкується з дитиною.

З огляду на те, що позивачка понесла додаткові витрати на загальну суму 28 450грн., та такі пов`язані із вихованням та розвитком дитини, що підтверджуються відповідними платіжними документами, просить стягнути з відповідача половину зазначених витрат в розмірі 14 225гривень.

Крім того, позивачка до 26.02.2026 року понесе витрати на відвідування садочка разом з харчуванням щомісячно - 14 300 грн., половина з яких також слід стягнути із відповідача.

Просить суд позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 , на користь позивачки додаткові витрати, на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 14 225 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , на користь позивачки, додаткові витрати, на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 7150гривень щомісячно з 01.08.2025 року до 01.02.2026 року.

20.08.2025року відповідач на адресу суду скерував відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у повному обсязі, оскільки, розмір щомісячних аліментів, які він сплачує згідно з рішенням суду, є суттєвим внеском у забезпечення виховання дитини та покриває базові потреби. Витрати на дитсадок та харчування є звичайними витратами, які охоплюються аліментами. Він не уникає в участі забезпечення дитини, однак на умовах попереднього погодження та відповідно до його фінансового стану.

На даний час він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та отримує заробітну плату близько 36 000 грн. щомісяця. Проте його фінансовий стан є обмеженим, з огляду на те, що він щомісячно сплачує орендну плату за житло у розмірі 15 000 грн., також несе витрати на комунальні послуги, регулярно сплачує аліментні платежі згідно з чинним судовим рішенням.

Після вирахування зазначених обов`язкових платежів, йому залишається мінімальний залишок, який дозволяє покрити лише базові потреби для власного проживання (їжа, транспорт, одяг, засоби гігієни тощо).

20.10.2025року представник позивача скерувала на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог. Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 на її користь фактично понесені додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 35 999, 75 грн. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 на користь позивачки додаткові витрати, які будуть понесені на утримання дитини - ОСОБА_3 у розмірі 28 600 грн. у період з 01.11.2025 року 01.02.2026 року.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що у відзиві відповідач підтверджує той факт, що ним проводилися періодичні оплати за відвідування приватного закладу дошкільної освіти «Ходоянко», який відвідує його син ОСОБА_3 , що у свою чергу є підтвердженням спільного рішення щодо вибору дошкільного закладу.

Щодо покликання відповідача на те, що значні кошти ідуть на оренду житла, зазначила наступне. Відповідно до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженою Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року військовослужбовцям, які проходять службу за межами місця реєстрації надається компенсація за піднайом житла, відповідачу також надається така компенсація.

Позивачка також є військовослужбовцем, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 та у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні повинна була вийти на службу коли дитині було 2 роки, що зобов`язало останню влаштувати дитину у даний дошкільний заклад дитину- ОСОБА_3 , оскільки з чоловіком вони не вели спільний побут на той час.

Позивачкою були понесені наступні витрати на утримання дитини, зокрема на оплату за відвідування дошкільного закладу:

- за червень - 14 150 грн, що підтверджується рахунком на оплату № 2 від 01.01.2025, Актом року, Актом надання освітніх послуг №2 від 30.06.2025 року, Договором приєднання від 26.02.2025 року;

- за липень - 14 300грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №10 від 07.07.2025 року;

- за серпень - 12 350 грн., що підтверджується платіжною квитанцією №2.240869241.1 від 31.07.2025 року;

-за вересень 14 300 грн., що підтверджується квитанцією № 46 від 29.08.2025 року;

- за жовтень - 12 650 грн., що підтверджується платіжною квитанцією № 2.333948845.1. від 01.10.2025 року.

Понесені витрати на відвідування дитиною дошкільного закладу становлять 67 750грн.

Крім цього, вона понесла непередбачувані додаткові витрати на лікування дитини, зокрема:

-витрати на обстеження дитини на суму 1900 грн., що підтверджується бланком замовлення №13115114 від 09.08.2025 року;

-витрати на проведене лікування дитині на суму 379 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 09.08.2025 року;

-витрати на проведену консультацію педіатра на суму 950 грн., що підтверджується чеком №112172 від 09.08.2025 року, та витрати на придбання лікарських препаратів для титини на суму 1020, 50 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 09.08.2025 року. Понесені витрати на лікування дитини становлять 4 249,50грн.

Загальна сума понесених додаткових витрат на дитину становить 67 750грн. + 4 249,50грн. =71 999,50грн. Вважає, що з відповідача слід стягнути половину додаткових витрат на дитину в розмірі- 35 999, 75 грн.

Крім цього, в майбутньому вона також понесе ще витрати на відвідування садочка разом з харчуванням щомісячно 14 300грн. (14 300 * 4 місяці = 57 200грн.) включно по 26.02.2026. Просить стягнути з відповідача половину додаткових витрат які будуть понесені нею в майбутньому, в розмірі 28 600грн.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник - адвокат Приймак Х.Б. скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, збільшені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не скерував.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.08.2020року зареєстровано у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради, актовий запис №69.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданий 11 серпня 2022 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради.

Відповідно до судового наказу від 03.07.2025року у справі №944/3242/25, виданого Яворівським районним судом Львівської області стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2025 та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Витягу з Реєстру Новояворівської територіальної громади №2025/006465585 від 16.05.2025року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Реєстру Новояворівської територіальної громади №2025/008033913 від 17.06.2025року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З Витягу із наказу командувача сухопутних військ Збройних Сил України №274 від 22.09.2025року (по стройовій частині) майор ОСОБА_2 , офіцер відділення ведення штатів організаційно-штатного відділу управління персонал) штабу командування Сухопутних військ Збройних Сил України, призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу» від 18 вересня 2025 року №1424 на посаду старшого офіцера відділення ведення штатів органів військового управління, підрозділів підготовки та військових частин забезпечення організаційно-штатного управління Центрального управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З наданих позивачем доказів, а саме, договору приєднання про надання освітніх послуг від 26.02.2025 року, рахунків, платіжних інструкцій, та актів надання послуг, вбачається, що ОСОБА_3 відвідує приватний навчальний заклад «Ходоянко» за які позивачка, та від її імені її мати оплачує отримані послуги у сфері дошкільної освіти.

Відповідач добровільно участі у додаткових витратах не приймає, що підтверджується викладеним у відзиві.

Із наданих суду платіжних документів вбачається, що позивачка здійснила оплату за перебування та харчування дитини в садочку за період червень-листопад місяць 2025 що підтверджується актом надання послуг №2 від 30 червня 2025року за червень місяць 2025року в розмірі 14 150грн., по квитанції №10 від 07.07.2025року за липень місяць 2025року 14 300грн., згідно квитанції від 31.07.2025 року за серпень місяць 2025року 12 350грн., згідно квитанції №46 від 28.08.2025 року за вересень місяць 2025року 14 300грн., згідно платіжної інструкції 2.33394884.5.1 від 01.10.2025року 12 650грн. за жовтень місяць 2025року, згідно платіжної інструкції 2.425663865.1 від 30.11.2025року 15 050грн. за листопад місяць 2025року, разом 82 800 гривень.

Відповідно до ч.10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ч. 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо.

Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме, розвитком здібностей дитини, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне позовні вимоги в цій застині задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_5 , за період червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад місяць 2025 додаткові витрати, на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 41 400 (сорок одну тисячу чотириста) гривень.

Що стосується решти позовних вимог то слід прийти до наступного.

Позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , на її користь, додаткові витрати, на утримання дитини - ОСОБА_3 по 01.02.2026 року, однак жодних доказів щодо понесення таких витрат, за грудень та січень місяць 2025 суду не надала, позивачка лише вважає що такі будуть понесені нею в майбутньому, що унеможливлює стягнення таких судом.

Крім цього, суд звертає увагу нате, що позивачка не позбавлена можливості при здійсненні в майбутньому додаткових витрат на дитину, права вимоги їх стягнення з відповідача, в порядку звернення з позовом до суду.

Що стосується додаткових витрат понесених позивачкою на лікування дитини, зокрема: витрат на обстеження на суму 1900 грн., що підтверджується бланком замовлення №13115114 від 09.08.2025 року; витрат на проведене лікування на суму 379 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 09.08.2025 року; витрат на проведену консультацію педіатра на суму 950 грн., що підтверджується чеком №112172 від 09.08.2025 року; витрат на придбання лікарських препаратів та медикаментів на суму 1020, 50 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 09.08.2025 року, на загальну суму 4 249,50грн., то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі».

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц.

Позивач у поданому позові зазаначає, що вона купляла для лікування дитини ліки, однак, така не надала жодного лікарського рецепту на придбання цих ліків чи довідки медичного закладу про лікування дитини. Відсутні призначення лікаря, виписки щодо тяжкої хвороби дітей, у зв`язку з хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо., тому такі копії чеків та квитанцій не можуть судом братись до уваги.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Витрати на лікування симптомів сезонних захворювань, негативних симптомів пов`язаних з віком дитини, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вказані витрати зумовлені звичайними (поточними) потребами дітей, які покриваються за рахунок щомісячного розміру аліментів, які надаються на харчування, лікування, одяг, придбання речей, необхідних для розвитку й виховання дітей, реалізації їх здібностей, та аналогічної суми коштів за рахунок позивача, а тому витрати в цій частині не можуть бути стягнуті з відповідача у якості додаткових витрат, тому в цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Судові витрати по справі у виді судового збору відповідно до вимог ст.141ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_5 , додаткові витрати, на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 41 400 (сорок одну тисячу чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211грн. 20коп.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2

проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складений 12.12.2025року.

СУДДЯ: Швед Н.П.