Справа № 702/834/25
Провадження №2/702/569/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря Прилуцької О.І.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище Черкаської область в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя, особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просила скасувати арешт на нерухоме майно яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений 23.02.2011.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона 05.08.2010 купила у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 05.08.2010 та інформацією з Державного реєстру речових прав. Попри це, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.02.2011 до Реєстру внесений запис про державну реєстрацію обтяження житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 10866122, власником якого зазначено ОСОБА_2 , що є помилковим. Арешт накладено у виконавчому провадженні щодо ОСОБА_2 , яка станом на момент винесення постанови про арешт майна не володіла правом власності на вищезазначений житловий будинок, оскільки відчуження останньою своєї частки даного будинку відбулось 05.08.2010 на підставі договору купівлі-продажу. Монастирищенський відділ ДВС повідомив, що станом на 24.02.2025 відносно ОСОБА_1 виконавчих проваджень не відкрито, виконавчі документи щодо примусового виконання не надходили. Накладення арешту на житловий будинок відбулось в інтересах ОСОБА_5 , оскільки він виступав стягувачем у виконавчому провадженні стосовно ОСОБА_2 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки спадщину останнього прийняла його мати ОСОБА_3 , тому її, на думку позивача, має бути залучено в якості відповідача у справі, як спадкоємця стягувача за виконавчим провадженням. Через помилкове внесення запису обтяження, позивач позбавлена можливості повноцінно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивач вважає, що наявність обтяження порушує їхнє право власності, гарантоване Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном, а накладення арешту на об`єкт, який не належить боржнику, є неправомірним втручанням у їхні права. З огляду на викладене, позивач просить суд скасувати обтяження арешт нерухомого майна за номером 10866122, зареєстрований 23.02.2011 року, оскільки він стосується майна, яке не має відношення до боржника ОСОБА_2 та не може бути предметом виконання зобов`язань третьої особи.

Ухвалою суду 01.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Підчасюк В.Ю. не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, на адресу суду представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надала лист, відповідно до якого позовні вимоги підримує, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надала лист, відповідно до якого позовні вимоги підримує, щодо задоволення позову не заперечує.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідачі на стадії підготовчого провадження визнали позовні вимоги в повному обсязі, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_1 купила житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 413157067 від 13.02.2025 житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки № 5-01-25/26-11-42 від 24.02.2025, виданих Монастирищенським відділом державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області, станом на зазначену дату відносно ОСОБА_1 виконавчі документи до відділу ДВС не надходили, виконавчі провадження не відкривалися (а. с. 9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.02.2025, в розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 10866122; зареєстровано: 23.02.2011 10:52:18 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №963671, виданий 23.02.2011, видавник: Відділ ДВС Монастирищенського РУЮ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; об?єкт обтяження: домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц, від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 .

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на нерухоме майно порушує право позивача яке в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не можуть, тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 280-285, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті, особи які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Монастирищенський відділ державної виконавчої служби Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту на нерухоме майно, задовольнити.

Скасувати обтяження арешт будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 10866122, зареєстровано: 23.02.2011 10:52:18 реєстратором: Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №963571, виданий 23.02.2011, видавник: Відділ ДВС Монастирищенського РУЮ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; об?єкт обтяження: домоволодіння, адреса: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області, , адреса: вул. Соборна, 117 м. Монастирище Уманський район Черкаська область, 19101.

Суддя: І.М. Нейло