Справа № 191/3558/22
Провадження № 4-с/191/5/25
У Х В А Л А

іменем України

08 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

заявника- ОСОБА_1

представників заявника- ОСОБА_2 , Загинайко А.В.

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, обґрунтовуючи її тим, що на примусовому виконанні у Синельниківському відділі державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)перебуває виконавчий лист № 191/3558/22, виданий 17.09.2024 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, 00 копійок щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ВП № 76629096).

Згідно Розрахунку по аліментам заборгованість боржника ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 за період з 14.12.2022 року по 30.11.2024 рік відсутня. Переплата зі сплати аліментів на 28.02.2025 становить 132 516,13 грн.

14.03.2025 вона звернулася з письмовою заявою до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про перерахунок заборгованості по аліментам у зв`язку з тим, що зазначені в Розрахунку заборгованості аліменти в розмірі 30 000,00 грн., 29 000,00 грн., перераховані боржником на рахунок стягувача в лютому 2023 року; 10 000,00 грн. -в листопаді 2023 року; та 10 000,00 грн. -у вересні 2024 року були повернуті стягувачем ОСОБА_1 на рахунок боржника ОСОБА_4 під психологічним тиском останнього, який вимагав повернення сплачених ним коштів. Доказом повернення стягувачем коштів в наслідок психологічного тиску зі сторони боржника слугує виписка по рахунку від 31.10.2024 року та квитанції на загальну суму 79 000,00 грн., а саме: СВХ4-МЕВ7-78А3-К2АК від 20.02.2023 року на суму 30 000,00 грн. Коментар до платежу: Аліменти за січень. Залиш мене в спокої. Це плата за комунальні послуги; CH60-2312-PPA0-A5M5 від 21.02.2023 року на суму 29 000,00 грн.; 9854-327Х-4TA0-С94Р від 15.11.2023 року на суму 10 000,00 грн.; 80C7-C53М-4ЕB0-Р928 від 12.09.2024 року на суму 10 000,00 грн Підтвердженням тривалого психологічного тиску на стягувача з боку боржника, в наслідок чого ОСОБА_1 було повернуто аліменти на рахунок боржника, є Довідка/висновок психолога від 16.02.2025 року. В результаті дослідження психологом було діагностовано в ОСОБА_1 високий рівень психоемоційного виснаження, ПТСР, тривожно-депресивна симптоматика. Виявлені ознаки хронічного стресу, викликаного багаторічним досвідом насильства в сім`ї та складною ситуацією з розлученням.

Також, стягувачка не погоджується із врахуванням у Розрахунок заборгованості коштів, які вказані, як сплачені аліменти в розмірі 10 000,00 грн. у лютому 2024р. та 9 000,00 грн. в березні 2024р., оскільки вказані кошти були перераховані на подарунки дітям, а саме -сину ОСОБА_8 на купівлю велосипеду на день народження, та сину ОСОБА_9 - на купівлю навушників AirPods Pro. Замовлення на навушники зробив сам боржник та оформив його на ім`я стягувачки, тому ОСОБА_4 перерахував на її рахунок 9 000,00 грн., щоб вона могла забрати та передати подарунок синові.

Старший державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кий Аліна Валентинівна надала відповідь від 20.03.2025 №40077 на заяву стягувача ОСОБА_1 від 14.03.2025 р. про перерахунок заборгованості, в якій відмовила у перерахунку заборгованості по аліментам у зв`язку з тим, що квитанції про повернення коштів боржнику не можуть бути враховані в розрахунок заборгованості.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 просить суд визнати дії старшого державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кий Аліни Валентинівни щодо проведення розрахунку заборгованості від 28.02.2025 року по аліментам у виконавчому провадженні № 76629096 в частині врахування здійснених платником аліментів в сумі 30 000,00 грн. та 29 000,00 грн за січень 2023р., 10 000,00 за листопад 2023р., 10 000,00 за лютий 2024 р., 9 000,00 грн. за березень 2024 р., 10 000,00 за вересень 2024 р., - неправомірними та зобов`язати зробити перерахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 без врахування квитанцій на суму 30 000,00 грн. та 29 000,00 грн за січень 2023р., 10 000,00 за листопад 2023р., 10 000,00 за лютий 2024 р., 9 000,00 грн. за березень 2024 р., 10 000,00 за вересень 2024 р., на загальну суму 98000 грн.

Боржник ОСОБА_4 надав відзив на скаргу, згідно з яким вважав скаргу необґрунтованою, оскільки ніяких порушень зі сторони державного виконавця не було, при розрахунку були враховані всі платежі з призначенням «аліменти», повернення отриманих стягувачем аліментів прямо заборонено законом, а кошти в розмірі 10000 та 9000 грн. як «цільові подарунки» були перераховані ним саме як аліменти, оскільки якщо б він хотів зробити дітям подарунок, то не перераховував би кошти на нього на рахунок матері, а зробив це напряму. Також вважає, що визнання недійсності правочину через насильство (щодо психологічного тиску на стягувача) потребує окремого судового розгляду з відповідними доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представники скаргу підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кий А. надала заяву про розгляд скарги без її участі.

Представник боржника ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити.

Боржник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає ніяких інших домовленостей між ним та стягувачкою щодо перерахування інших коштів, окрім аліментів. Чому вона повертала назад кошти, які він сплачував в рахунок аліментів, він не знає. Про те, що велосипед та навушники будуть купуватися окремо, а не в рахунок аліментів, вони з ОСОБА_1 не домовлялися.

Суд, заслухавши пояснення сторін виконавчого провадження, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.

На примусовому виконанні у Синельниківському відділі державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавчий лист № 191/3558/22, виданий 17.09.2024 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, 00 копійок щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ВП № 76629096).

Згідно з розрахунком по аліментам заборгованість боржника ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 за період з 14.12.2022 по 30.11.2024 відсутня. Переплата зі сплати аліментів на 28.02.2025 становить 132 516,13 грн.

19.01.2025 ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про перерахунок заборгованості по аліментам та просила врахувати наступні квитанції: СВХ4-МЕВ7-78А3-К2АК від 20.02.2023 на суму 30 000,00 грн., CH60-2312-PPA0-A5M5 від 21.02.2023 на суму 29 000,00 грн., 9854-327Х-4TA0-С94Р від 15.11.2023 на суму 10 000,00 грн., 80C7-C53М-4ЕB0-Р928 від 12.09.2024 на суму 10 000,00 грн

Відповідно до листа від 14.02.2025 державним виконавцем А.Кий було відмовлено ОСОБА_10 у здійсненні перерахунку у зв`язку з тим, що надані нею квитанції про повернення коштів не є підставою для здійснення перерахунку.

14.03.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про перерахунок заборгованості по аліментам із урахуванням квитанцій СВХ4-МЕВ7-78А3-К2АК від 20.02.2023 на суму 30 000,00 грн., CH60-2312-PPA0-A5M5 від 21.02.2023 на суму 29 000,00 грн., 9854-327Х-4TA0-С94Р від 15.11.2023 на суму 10 000,00 грн., 80C7-C53М-4ЕB0-Р928 від 12.09.2024 на суму 10 000,00 грн., посилаючись на те, що вказані кошти поверталися нею боржнику під психологічним тиском . Також деякі кошти зараховувалися боржником на рахунок стягувача як аліменти, а насправді мали інше призначення.

Листом від 20.03.2025 державним виконавцем А.Кий було відмовлено ОСОБА_10 у здійсненні перерахунку у зв`язку з тим, що надані нею квитанції про повернення коштів не можуть бути враховані в розрахунок.

На підтвердження обґрунтування вимог стягувачем ОСОБА_1 надані скріншоти з телефону із зазначенням у банківському додатку переказів на її рахунок від ОСОБА_4 коштів в сумі 10 000 грн. від 22.02.2024 та 9 000 грн. від 15.03.2024, в яких вказано призначення «аліменти на дітей» , а також товарний чек №12 від 22.02.2024 на купівлю велосипеда та деталей до нього на суму 9950,00 грн. та копію накладної від 17.03.2024 на придбання навушників AirPods Pro.

Також стягувачкою долучені до скарги скріншоти з телефону із зазначенням у мобільному додатку переказів на її картку від ОСОБА_4 на суму 30 000 грн. 14.02.2023, призначення «аліменти за січень 2023 року»; переказу на картку ОСОБА_11 30 000 грн. 20.02.2023, призначення «аліменти за січень. Залиш мене в спокої. Це плата за комунальні послуги» ; поповнення картки від ОСОБА_11 на суму 29 000 грн. від 20.02.2023, призначення «аліменти за січень»; переказу на карту ОСОБА_11 29 000 грн. від 21.02.2023, призначення «повернення аліментів за січень. Сплата комунальних послуг та оренду авто» ; поповнення карти від ОСОБА_11 14.11.2023 на суму 10 000 грн., призначення «аліменти»; переказу на картку ОСОБА_11 від 15.11.2023 на суму 10 000 грн. без призначення; поповнення карти від ОСОБА_11 15.11.2023 на суму 10 000 грн., призначення «аліменти»; поповнення карти від ОСОБА_11 12.09.2024 на суму 10 000 грн., призначення «аліменти на дітей»; переказу на картку ОСОБА_11 від 12.09.2024 на суму 10 000 грн. «аліменти на дітей: ОСОБА_12 і Аврори від ОСОБА_1 для ОСОБА_4 ».

Згідно з довідкою за результатами роботи психолога ГО «Мартін клуб» від 16.02.2025 у ОСОБА_1 виявлено високий рівень психоемоційного виснаження, ПТСР, тривожно-депресивна симптоматика. Виявлені ознаки хронічного стресу, викликаного багаторічним досвідом насильства в сім`ї та складною ситуацією з розлученням.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами першою, третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно з п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства Юстиції від 02.04.2012 № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Декларація прав дитини, прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 , в якості одного з керівних принципів у сфері захисту прав дітей проголошує найкраще забезпечення інтересів дитини для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає цей принцип як дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч.6 даної статті батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Сплата аліментів є одним із способів виконання вказаного зобов`язання щодо утримання дитини. Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Як було встановлено в судовому засіданні боржником ОСОБА_4 були перераховані на рахунок стягувача ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в наступних розмірах: 14.02.2023 в розмірі 30 000 грн., 20.02.2023 в розмірі 29000 грн., 14.11.2023 на суму 10 000 грн., 15.11.2023 на суму 10 000 грн., 12.09.2024 на суму 10 000 грн. Вказані платежі були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості, оскільки мали цільове призначення- «аліменти».

При цьому, стягувачем ОСОБА_1 були переховані на карту ОСОБА_4 наступні платежі: 20.02.2023 на суму 30 000 грн. призначення «аліменти за січень. Залиш мене в спокої. Це плата за комунальні послуги» ; 21.02.2023 на суму 29 000 грн. призначення «повернення аліментів за січень. Сплата комунальних послуг та оренду авто» ; 15.11.2023 на суму 10 000 грн. без призначення; 12.09.2024 на суму 10 000 грн. призначення «аліменти на дітей: ОСОБА_12 і Аврори від ОСОБА_1 для ОСОБА_4 »

Стягувачка зазначила, що вказані кошти вона повертала під психологічним примусом, але при цьому пояснила, що вони разом з боржником ОСОБА_4 не проживали та боржник в цей період часу проживав у іншій країні. Будь-яких рішень відповідних органів чи суду в справах про адміністративні чи кримінальні правопорушення стосовно ОСОБА_4 суду не надано, як не надано доказів на підтвердження існування між сторонами інших, крім аліментів, зобов`язань.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінку зібраним у справі доказам суд має надавати відповідно до загальних засад цивільного судочинства, зокрема таким як справедливість, добросовісність та розумність, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Оцінюючі надані суду докази, суд не вбачає будь-яких порушень в діях державного виконавця при здійснення розрахунку заборгованості по аліментам та неврахування ним платежів, на які посилається стягувачка. Так, відмова стягувача від отримання аліментів можлива лише у разі відкликання виконавчого листа із виконавчої служби. Така заява стягувачем ОСОБА_1 не подавалася. При розрахунку заборгованості державним виконавцем були враховані лише платежі, які мали призначення «аліменти». Зарахування спірних платежів від ОСОБА_4 на свій рахунок стягувачка ОСОБА_1 підтвердила. При цьому суд вважає, що стягувачка самостійно, на свій розсуд розпорядилася власністю дітей у вигляді аліментів, повернувши їх на рахунок боржника, а посилання на її психоемоційний стан, під впливом якого вона здійснювала повернення коштів, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки доказів, що в цей час вона не могла керувати своїми діями чи розуміти їх, суду не надано.

Що стосується коштів в розмірі 9000 грн. та 10000 грн., які були перераховані боржником ОСОБА_4 22.02.2024 та 15.03.2024 та, за твердженням стягувачки, були призначені для придбання подарунків для дітей, суд враховує, що вказані платежі були з призначенням саме «аліменти», а доказів існування між стягувачем та боржником домовленості щодо придбання дітям подарунків без врахування аліментів суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Керуючись ст.447 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.12.2025

Суддя Я. Ю. Костеленко