УХВАЛА

10 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 947/26974/23

провадження № 61-21св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив визнати право власності на 1/2 частини квартири за адресою: кв. АДРЕСА_1 , та на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_2 , кадастровий № :02:001:0436.

В обґрунтування позову зазначив, що з 15 серпня 1998 року сторони перебували у шлюбі, який у подальшому розірваний 19 вересня 2019 року на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси.

22 жовтня 2007 року подружжя в інтересах сім`ї придбало нерухоме майно, а саме: на квартиру за адресою: кв. АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6839, при цьому, право власності на квартиру зареєстровано на ОСОБА_3 .

Також в період шлюбу в 2015 році подружжя придбало земельну ділянку загальною площею 0,0614 га, кадастровий номер :02:001:0436, що розташована за адресою: земельна ділянка

АДРЕСА_2 власності на дану земельну ділянку зареєстровано на ОСОБА_3 .

На даний час ОСОБА_3 особисто користується земельною ділянкою, зняла з реєстрації ОСОБА_2 , який був зареєстрований в спірній квартирі, та не погоджується на виділ частки позивача.

ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом, в якому просила визнати автомобіль марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з ОСОБА_2 1/2 вартості автомобіля в сумі 174 330 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що 28 листопада 2019 року ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу автомобіля марки Peugeot 301 VTi115, 2019 року з салону за ціною 348 660 грн.

ОСОБА_3 вважала, що цей автомобіль придбаний за спільні кошти подружжя, які складались з накопичень за період шлюбу та якими відповідач розпорядився на власний розсуд, тому автомобіль є спільним майном подружжя та підлягав поділу між сторонами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 01 березня 2024 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири за адресою: кв. АДРЕСА_1 ; на 1/2 земельної ділянки за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_2 , кадастровий № :02:001:0436.

У задоволенні зустрічного позову відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 07 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діяв представник ОСОБА_4 , залишив без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року залишив без змін.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року, в якій просить оскаржені судові рішення скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 16 січня 2025 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував справу із Київського районного суду м. Одеси.

10 березня 2025 року цивільна справа № 947/26974/23 надійшла до Верховного Суду.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційне провадження в цій справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України встановлено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Тлумачення частин першої та четвертої статті 389 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, може бути подана за умови апеляційного перегляду справи за її апеляційною скаргою.

Винятком із цього правила може бути лише випадок, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

У справі, яка переглядається, рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року не переглядалося в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була учасником справи, за її апеляційною скаргою як особи, яка не брала участі у справі, судове рішення суду першої інстанції не переглядалось, а постановою апеляційного суду від 07 листопада 2024 року переглянуто справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та залишено без змін рішення суду першої інстанції, у відкритті касаційного провадження необхідно було відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 Велика Палата Верховного Суду закрила касаційне провадження на підставі статті 396 ЦПК України та сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі помилкового прийняття касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції касаційне провадження у справі належить закрити.

Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли.

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка, вважаючи рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 рокутаким, що прийняте про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, не оскаржила це рішення в апеляційному порядку, а безпосередньо судом апеляційної інстанції судове рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не ухвалювалося, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на оскаржені судові рішення необхідно закрити.

Висновок за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно закрити.

Керуючись статтями 389, 394, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров