Справа № 128/4370/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2025 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Нога Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну праву за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт приміщення, -
ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт приміщення.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
15.03.2023 між позивачкою та громадянином України ОСОБА_2 було укладено договір оренди б/н, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере в оренду 1 поверх приміщення майстерні по ремонту автомобілів, що по АДРЕСА_1 строком з 15.03.2023 по 15.03.2024. Також за умовами вказаного договору оренди орендар зобов`язався повернути орендоване приміщення після припинення дії договору оренди в належному стані з косметичним ремонтом. Однак, орендар перестав користуватися орендованим приміщенням та не повернув його відповідно до договору оренди, власне майно не демонтував, що призводить до необхідності проводити роботи для приведення приміщення до належного стану. Наразі стан приміщення є незадовільним та непридатним для використання за призначенням без проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 507767,00 грн., що підтверджується дефектним актом на відновлювальний ремонт приміщень.
З огляду на викладене позивач просила стягнути із відповідача 507767,00 грн. в рахунок компенсації заподіяних збитків для відновлення пошкодженого об`єкта нерухомого майна та понесені судові витрати.
Позивачка ФОП ОСОБА_1 в судове засідання не з`вилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду в разі неявки відповідача в судове засідання (а.с. 107).
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Заяв та клопотань до суду не надходило.
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 18.11.2024 позов ФОП ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 49).
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, призначено судове засідання (а.с. 66).
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від 24.07.2025 дану справу прийнято до провадження судді Шевчук Л.П. та призначено справу до судового розгляду (а.с. 85).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надавав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.12.2012 виданого виконавчим комітетом Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, майстерня по ремонту автомобілів з прибудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 11).
Право власності позивачки на вказане нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, відповідно до Витягу №379259364 від 20.05.2024 (а.с. 12).
На а.с. 32-39 міститься копія технічного пасопрту на виробничий будинок майстерню по ремонту легкових автомобілів, що виготовлений КП «ВООБТІ» станом на 02.11.2012, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власник ПП ОСОБА_1 ..
15.03.2023 між суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди №б/н (а.с. 6-10).
Також вказаним договором оренди передбачені права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, порядок його припинення.
На а.с. 16-30, 90-93 містяться експлікація підлог, дефектний акт, договірна ціна на відновлювальний ремонт приміщень СТО, пояснювальна записка, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01 на ремонтно-будівельні роботи СТО, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису №02-01-01 ремонтно-будівельні роботи, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №02-01-01 на ремонтно-будівельні роботи, робочий проект архітектурно-будівельні рішення 18.2024-АБ кошторисна документація 18.2024-КД відновлювальний ремонт приміщень СТО за адресою: вул. Пирогова, 153-а в м. Вінниці, що виготовлені ТОВ фірма «Архітектон».
Інших доказів сторонами суду не надавалося.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626-629 ЦК України).
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ЦК України).
У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ст. 785 ЦК України).
Поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 776 ЦК України).
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом (ст. 22 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України).
Отже, як встановлено судом, між сторонами у справі 15.03.2023 було укладено договір оренди №б/н строком з 15.03.2023 по 15.03.2024, предметом якого 1 поверх приміщення майстерні по ремонту автомобілів, що знаходиться за адресою: с. Бохоники, вул. Пирогова, 153а. Як стверджує позивач, відповідач не повернув, на визначених договором оренди, орендоване приміщення, внаслідок чого є необхідність у проведенні ремонтно-відновлювальних робіт, вартість яких, відповідно до наданої нею документації, становить 507767,00 грн., що і стало підставою для пред`явлення позову до суду.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.ст. 79, 80 ЦПК України).
Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом із тим, позивачкою не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідачем неналежним чином використовувалося та у неналежний, відповідно до договору оренди, спосіб було повернуто предмет оренди, внаслідок чого позивачка понесла збитки в розмірі 507767,00 грн.., не надано доказів, що стан приміщення є незадовільним та непридатним для використання за призначенням без проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Копія дефектного акту не посвідчена належним чином та не містить назви організації, посади, підпису, прізвища та ініціалів того, хто його затвердив та дати затвердження, що унеможливлює встановити навіть період його складання.
Як встановлено судом, предметом договору оренди є приміщення майстерні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , натомість, позивачкою, на підтвердження заявлених нею позовних вимог, було надано копію кошторисної документації на ремонтно-відновлювальні роботи приміщення СТО, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою у відповідності до ст. 81 ЦПК України не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами порушення її права. Адже в силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 22, 386, 509, 626-629, 631, 759, 776, 785, 116 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на ремонт приміщення відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи:
Позивачка ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома зареєстрована адреса місця проживаня: АДРЕСА_3 .
Суддя Л.П. Шевчук