У Х В А Л А

01 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 947/25252/22

провадження № 61-4860ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф777», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Київська окружна прокуратура м. Одеси в інтересах Одеської міської ради звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф777» (далі - ТОВ «Тріумф 777»), ОСОБА_1 , в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Мирзи М. П. від 09 лютого

2017 року, яким зареєстровано право власності на виробничі та невиробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Морозової О. С. від 03 жовтня

2019 року, яким зареєстрована зміна площі об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н. С., який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Тріумф777» в частині передачі виробничих та невиробничих будівель площею 4121,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміної М. І. від 27 квітня 2021 року про реєстрацію за ТОВ «Тріумф777» права власності на виробничі та невиробничі будівлі площею 4121,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку територіальної громади м. Одеса площею 229 кв. м., самовільно зайняту шляхом розміщення на ній частини виробничих та невиробничих будівель за адресою:

АДРЕСА_1 , площею 4121,4 кв. м.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2024 року позов Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах Одеської міської ради було задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Мирзи М. П. від 09 лютого

2017 року, яким зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на виробничі та невиробничі будівлі загальної площею 3718 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Морозової О. С. від 03 жовтня

2019 року, яким зареєстровано зміни до розділу та збільшено площу виробничих та невиробничих будівель з 3718 кв.м. до 4121,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

17 листопада 2025 року заступник керівника Одеської обласної прокуратуризасобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувану постанову та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд не врахував правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах

від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі

№ 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня

2019 року у справі № 916/3156/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 03 березня 2021 року у справі № 915/161/20, 27 жовтня 2021 року у справі № 202/7377/16-ц, від 27 квітня 2022 року у справі № 521/21538/19, від 25 березня 2024 року у справі № 757/19322/22-ц.

Крім цього, заявник вказує, що суд апеляційної інстанції, порушивши норми процесуального права, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання заявника про зупинення провадження у справі до розгляду його касаційної скарги Верховним Судом.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Крім цього, ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ошаріна Д. С. на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року та витребувано виділені матеріали справи № 947/25252/22 із суду першої інстанції.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову Одеського апеляційного суду

від 16 вересня 2025 року.

Витребувати із Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/25252/22 за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф777», ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська