Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5528/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів особі, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Заяву мотивовано тим, що у жовтні 2025 року заявник звернулася до ГУ ПФУ у Закарпатській області (через Відділ обслуговування громадян №2 м. Виноградів) з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами попереднього вивчення документів заявнику вказано на розбіжність у відображенні її персональних даних в трудовій книжці та документі на підтвердження особи. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно положень ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. У даній ситуації позиція суб`єкта владних повноважень обгрунтована невідповідністю даних трудової книжки заявника аналогічним даним паспорта громадянина України, а саме - відмінним зазначенням власного імені « ОСОБА_2 » (російською) - « ОСОБА_2 ». Таким чином, через хибне літерне відображення персональних даних заявника, регіональний підрозділ ПФУ ставить під сумнів належність заявнику трудової книжки, документів на підтвердження даних трудової книжки , а як наслідок не враховує відповідні періоди роботи до страхового стажу заявника.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у підготовче засідання не з"явилися, однак представник заявника подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та про те, що вимоги заяви підтримує повністю, просить суд такі задоволити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в підготовче засідання також не з"явився, однак надіслав до суду пояснення, згідно якого зазначає, що заявник звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відділом обслуговування громадян № 2(сервісного центру) Головного управління Пенсійного Фонду в Закарпатській області, що розглядав заяву та надані документи (паспорт РНОКПП, трудову книжку) для оформлення пенсії, виявлено розбіжність у П.І.Б. Згідно паспортних даних заявник « ОСОБА_1 », а у трудовій книжці НОМЕР_1 від 30.03.1983 року зазначено « ОСОБА_2 » (рос. мов.), що не відповідає паспортним даним та запис ПІБ виконано з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 пр. № 110 У п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, із змінами, внесеними постановою KM України № 497 від 11 квітня 2002 року, зазначено, якщо прізвище, ім`я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Просять справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, розглянути у відсутності представника Пенсійного фонду, враховуючи подане письмове пояснення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 досягши пенсійного віку, у жовтні 2025 року звернулася до ГУ ПФУ у Закарпатській області (через Відділ обслуговування громадян №2 м. Виноградів) з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами попереднього вивчення документів заявнику вказано на розбіжність у відображенні її персональних даних в трудовій книжці та документі на підтвердження особи.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно положень ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У даній ситуації позиція суб`єкта владних повноважень обгрунтована невідповідністю даних трудової книжки заявника аналогічним даним паспорта громадянина України, а саме - відмінним зазначенням власного імені « ОСОБА_2 » (російською) - « ОСОБА_2 ».

Таким чином, через хибне літерне відображення персональних даних заявника, регіональний підрозділ ПФУ ставить під сумнів належність заявнику трудової книжки, документів на підтвердження даних трудової книжки , а як наслідок не враховує відповідні періоди роботи до страхового стажу заявника.

Відповідно до абзацу 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до абзацу 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п.6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Так, суд встановив, що згідно диплома серії НОМЕР_2 від 28.02.1983 року, виданого технічним училищем №4 м. Хуст, заявник ідентифікована як « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.01.1985 року персональні дані заявника вказуються як « ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 08.08.1990 року заявник як мати згадується як « ОСОБА_1 ».

Така текстова ідентифікація власного імені заявника є послідовною, не містить змін або редагування.

Дані згаданих документів у своїй сукупності підтверджують одне одного, не містять суперечностей або розбіжностей, відповідають паспорту громадянина України заявника..

Таким чином при оформленні трудової книжки працівника та ведення кадрової документації роботодавцем було використано російську мову, що має наслідком текстове відмінне відображення власного імені заявника та у свою чергу обмежує реалізацію заявником права на державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція відображена в абзаці 2 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

За таких обставин, крім судового захисту, заявник не має інших можливостей для підтвердження свого права на гарантоване державою пенсійне забезпечення, отже встановлення фактів, який просить заявник має для нього юридичне значення.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, із змінами, внесеними постановою KM України № 497 від 11 квітня 2002 року, зазначено, якщо прізвище, ім`я та по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Розглянувши цивільну справу окремого провадження на підставі поданих заявником доказів, оцінивши встановлені обставини у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статями 10, 12, 13, 18, 81, 200, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, Постановою ПВС України від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення із змінами і доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задоволити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення - 30.03.1983 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. Ю. Левко