УХВАЛА

про закриття провадження у справі

у зв`язку із відмовою позивача від позову

Справа № 505/2660/25

Провадження № 2/505/2858/2025

09 грудня 2025 року місто Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської Котовський міськрайонний суд Одеської області Дзюбинський А.О. розглянувши матеріли цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла цивільна справа позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.10.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача Пархоменка Марії Анатоліївни, РНОКПП НОМЕР_1 , повноваження якої підтвердженні довіреністю в порядку передоручення від 16.12.2005 (без права передоручення) наданої ОСОБА_2 на підставі Витягу з ЄДР від 05.10.2023, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833) .

У судове засідання сторони у справі, повідомлені про дату, час та місце, у судове засідання не з`явились. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Зміст заяви позивача про закриття провадження у справі

17.10.2025 позивачем надіслано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору (із зазначенням, що відповідачем у справі погашено заборгованість за договірним зобов`язанням в повному обсязі) та про повернення сплаченого судового збору на підставі ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач посилається на те, що суд відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору оскільки відповідач задовольнив позовні вимоги позивача.

Мотиви суду щодо задоволення заяви про закриття провадження

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), на будь-якій стадії судового процесу. Аналогічна за змістом норма міститься у ч.1 ст.206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, та згідно ч. 3 цієї статті у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд встановивши, що довіреність представник позивача Пархоменка Марії Анатоліївни, у порядку передоручення від 16.12.2005, не обмежує представника позивача у повноваженнях на вчинення процесуальних дій, визначених процесуальним законом (ч.2 ст.206 ЦПК України), вважає що заява про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Мотиви суду щодо часткового задоволенні заяви про повернення судового збору

Позивач просить прийняти рішення про повернення суми сплаченого судового збору.

Судом провадження у справі відкрито 25.08.2025.

Відповідно до відомостей наданих представником позивача, заборгованість перед позивачем погашено за кредитними договорами № 29.10.2024-100001569 від 29.10.2024 в повному обсязі і Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підтверджує факт відсутності заборгованості, до стягнення позовною заявою, а отже вже після відкриття провадження у справі 25.08.2025.

У ситуації, що розглядається заявник просить закрити провадження по справі у зв`язку із сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором через відсутність предмета спору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: 23.12.2020 у справі № 522/8782/16-ц, від 10.04.2019 у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Відтак, у даному випадку не може мати місце закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору. Натомість, вбачається, що підставою для закриття провадження є відмова позивача від позову.

Відтак, у цій справі релевантною є норма ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Окрім того, питання розподілу судових витрат врегульовано Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у цій справі у зв`язку із відмовою позивача від позову, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору 2422,40 грн, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 грн.

Водночас із цим ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, зокрема норми ч. 3 ст. 13 ЦПК Україні, відповідно до якої учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, та відсутність заяви позивача про стягнення судового збору із відповідача на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК, у суду немає підстав для вирішення питання щодо стягнення судового збору із відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст. 13, 49, 142, 206, 255 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Пархоменка Марії Анатоліївни про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову та повернення судового збору.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Сагановського, буд. 133-А, з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, за платіжною інструкцією №СЦ00030326 від 04.08.2025, надавач платіжних послуг АТ «ПУМБ», у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ