ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2221/25
Провадження №2/477/1667/25
УХВАЛА
28 листопада 2025 року суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В.,
перевіривши матеріали цивільного позову
ОСОБА_1 , поданого його представником ОСОБА_2
до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , Кабінету Міністрів України, третя особа Державна казначейська служба України,
про стягнення матеріальної шкоди у виді недоотриманого грошового забезпечення військовослужбовця,
14 жовтня 2025 року представник позивача адвокат Черніков Д.Ю. через Електронний суд подав цивільний позов, в якому просив стягнути з Держави Україна на користь позивача матеріальну шкоду у виді недоотриманого грошового забезпечення військовослужбовця за період служби з 20 травня 2023 року по 02 жовтня 2024 року у розмірі 451633 грн 81 коп.
Зазначив, що позивач з 10 червня 2020 року по 10 вересня 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка знаходилася на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , з 10 вересня 2024 року по 02 жовтня 2024 року у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходилася на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .
При цьому Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 12 травня 2023 року № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704» пункт 2 якої викладено в новій редакції п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704, який неправомірно застосовувався військовою частиною НОМЕР_3 та військовою частиною НОМЕР_2 при розрахунку його грошового забезпечення: виходячи з фіксованої ставки 1762 грн замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.
Проте вказаний пункт 2 постанови кабінету Міністрів України № 481 від 12 травня 2023 року був скасований (визнаний протиправним та нечинним) постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року).
Тому внаслідок скасування незаконного державного акту йому був спричинений матеріальний збиток у виді недоотриманого грошового забезпечення у вказаній сумі, який просив стягнути відповідно до положень ст.1175 ЦК України шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України.
Проте суддя, перевіривши позов та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільної юрисдикції.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч.1ст. 19 ЦПК Українисуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).
Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Держава забезпечує військовослужбовців матеріальним, грошовим та іншими видами забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби (ст. 9 цього ж Закону).
Враховуючи, що позивачем заявлено позов щодо виплати йому недонарахованого грошового забезпечення під час проходження військової служби в Збройних силах України, то в цьому суд вбачає публічно-правовий спір. Посилання на положення ст. 1175 ЦК України і визначення недоплаченого грошового забезпечення як спричиненої йому матеріального збитку не спростовує характеру публічно-правового спору, так як позов пред`явлено до держави та державних установ та органів і він стосується правовідносин між позивачем та відповідачами щодо проходження публічної (військової) служби.
Таким чином поданий позов ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 186, 258-260 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , поданого його представником ОСОБА_2 , до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , Кабінету Міністрів України, третя особа Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної шкоди у виді недоотриманого грошового забезпечення військовослужбовця.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Р.В.Козаченко