Справа № 347/2257/21
У Х В А Л А

Іменем України

12.12.2025 м.Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої-судді : Крилюк М.І.

секретаря Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач в справі в судові засідання для розгляду справи по суті, що призначалась до розгляду, після закриття підготовчого судового засідання, а саме на 05.12.2025 року, та повторно на 10 год. 12.12.2025 року, не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, причину неявки суду суду не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі до суду не подавав.

Окрім належного повідомлення сторін в справі, відомості про розгляд справ публікуються на офіційному WEB-сайті Косівського районного суду Івано-Франківської області на офіційному WEB-порталі судової влади України.

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку про залишення вказаної скарги без розгляду виходячи із наступного:

Згідно вимог ч. 3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, систематична неявка позивача в судові засідання без повідомлення причин, і без надання доказів поважності причини неявки (копія відрядження, довідка, тощо), на думку суду, свідчать про зловживання стороною позивача своїми процесуальними правами, що призводить до порушення строків розгляду справи і порушення права відповідача на справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд звертає увагу, що позивач в справі ОСОБА_1 вкотре в судові засідання для розгляду цивільної справи за його позовом по суті не з`являється, причини неявки в судові засідання не відомі а також від нього не поступало клопотань про розгляд справи без його участі, що унеможливлює розгляд справи та прийняття пішення по суті заявлених ним позовних вимог.

Окрім того саме у зв`язку із ненаданням позивачем в справі ОСОБА_1 оригіналу боргової розписки для проведення експертного дослідження, експертом подано суду повідомлення від 11.08.2025 року про неможливість проведення судової експертизи призначеної ухвалою суду від 15.05.2025 року, що стало приводом для відновлення провадження.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року вирішено закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя та розгляд справи неупередженим судом в розумні строки. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

За відсутності скаржника розгляд справи без його участі , суд не має можливості провести розгляд справи та прийняти рішення по суті вимог та досліджених судом доказів.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що заяв про розгляд справи за його відсутності скаржник не подавав, суд приходить до висновку про залишення даної скарги без розгляду .

Окрім того як вбачається з матеріалів справи ухвалою Косівського районного суду від 29.06.2022 року вирішено в межах заявлених позовних вимог в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики накласти арешт на житловий будинок загальною площею 59,7 м2, житлова площа 34,6 м2 реєстраційний номер 36038618, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

В п.10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Відповідно до втимог ч.8 ст.158 ЦПК України, я кщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також те, що потреба у забезпеченні позову відпала та змінились обставини, що зумовили його застосування, а тому заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.131, 223, 257-258, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 29.06.2022 року у справі №347/2257/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики а саме в частині накладення арешту на житловий будинок загальною площею 59,7 м2, житлова площа 34,6 м2 реєстраційний номер 36038618, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання ухвалою законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя : М.І.Крилюк