Єдиний унікальний номер 341/1816/25
Номер провадження 2/341/981/25
16 грудня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Васильцової Г.А.,
секретаря судового засідання - Габлей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» в особі директора Марії Хлопкової (далі по тексту - позивач, ТзОВ «Юніт Капітал») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, позичальник, ОСОБА_1 ) заборгованість за кредитним договором №00-9948271 від 03.09.2024 року в розмірі 15 315,20 грн. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 03 вересня 2024 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі по тексту - первісний кредитодавець, ТзОВ «Макс Кредит») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9948271 (далі по тексту - кредитний договір) на суму 9 600 грн. Договір укладено в електронній формі, підписаний у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 17.02.2025 року між ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно якого шляхом підписання акту приймання-передачі реєстру боржників №Б/Н від 17.02.025 року первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача на користь позивача. Позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідач не здійснив жодного платежу для погашення суми заборгованості на рахунки позивача. Внаслідок неналежного виконанням кредитних зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість у сумі 19 315,20 грн, з яких: 9 600,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 5 715,20 грн - сума заборгованості за відсотками, 4 000,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями. З метою захисту порушеного права позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості у розмірі 15 315,20 грн та понесені судові витрати.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 16 грудня 2025 року. Крім того, клопотання позивача про витребування доказів з АТ «Укрексімбанк» задоволено частково.
09 грудня 2025 року на виконання ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2025 року про витребування документів з АТ «Укрексімбанк» до суду надійшла відповідь директора з безпеки АТ «Державний експортний-імпортний банк України» та надано виписку за контрактом (виписка про рух коштів) на ім`я ОСОБА_1 .
Заяв та клопотань у справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності ТзОВ «Юніт Капітал», на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно п. 4.3.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строках, визначених кредитним договором (а.с. 11).
Згідно п. 3.5. кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 29 серпня 2025 року (а.с. 10 на зворотній стороні).
Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Макс Кредит» , він повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, повний текст яких розміщений на сайті (п. 7.3. кредитного договору). Крім того, згідно п. 7.9. позичальник, що підписав цей договір, підтверджує, що текст кредитного договору прочитаний ним повністю, положення кредитного договору зрозумілі (а.с. 12 на зворотній стороні - 13).
17.02.2025 року між ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, згідно якого позивач зобов`язується передати (сплатити) ТзОВ «Макс Кредит» суму фінансування, а ТзОВ «Макс Кредит» зобов`язується відступити ТзОВ «Юніт Капітал» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.33-35).
Перехід прав вимоги до боржника від ТзОВ «Макс Кредит» до ТзОВ «Юніт Капітал» відбувається в момент підписання акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого ТзОВ «Юніт Капітал» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги (п. 2.2. договору факторингу).
Акт прийому-передачі реєстру боржників підписано 17 лютого 2025 року (а.с. 41).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025 року, ТзОВ «Юніт Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 315,20 грн, з яких: 9 600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 5 715,20 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 39-40).
Згідно відповіді директора з безпеки АТ «Державний експортний-імпортний банк України» Яна Скорбулатова на ім`я ОСОБА_3 в АТ «Укрексімбанк» 23.02.2024 року емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , фінансовий номер телефону НОМЕР_1 . Крім того, згідно виписки за контрактом (виписки про рух коштів) за період з 03.09.2024 року до 08.09.2024 року підтверджується факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 8 000,00 грн та факт користування даними грошовими коштами (а.с. 73-74).
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором №00-9948271 від 03 вересня 2024 року, згідно розрахунку наданого позивачем, становить 15 315,20 грн, яка складається з: 8 000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 5 715,20 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1 600,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 43).
Відповідач не скористався своїми процесуальним правами передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не подав свого розрахунку заборгованості, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТзОВ «Юніт Капітал» заборгованості за договором кредитної лінії №00-9948271 від 03 вересня 2024 року у розмірі 15 315,20 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Крім того, суд зауважує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи, на що вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 16.12.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА