У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника юридичної особи - боржника, стягувач Національний банк України, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ»,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника юридичної особи - боржника, стягувач: Національний банк України, боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ».

Ознайомившись із поданням, суд вважає, що у прийнятті його до розгляду слід відмовити із наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Слідуючи принципу диспозитивності, визначеному ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, характерною рисою таких справ є їх зв`язок із реалізацією особами їхніх цивільних, земельних, трудових сімейних, житлових та інших прав.

Звертаючись із даним поданням до Подільського районного суду міста Києва, державний виконавець керувався положеннями ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до частин 1,2,3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз змісту вказаної вище норми свідчить про те, що вона регулює порядок тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у порядку виконання судових рішень у цивільних справах.

Про це свідчить і місце розташування вказаної статті у Цивільному процесуальному кодексі України, оскільки вона знаходиться у розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

У той же час, як вбачається зі змісту подання державного виконавця, воно подане в рамках зведеного виконавчого провадження № 70481740 з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва № 910/20594/15 від 20.10.2015 та № 910/20594/15 від 28.07.2021. Стягувачем у виконавчому провадженні є Національний банк України, боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ».

Таким чином, подання державного виконавця стосується вирішення питання, пов`язаного з виконанням судового рішення у господарській справі.

Чинний Господарський процесуальний кодекс України містить окремі норми, які регулюють порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника в порядку виконання рішення господарського суду.

Так, згідно із ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Ураховуючи наведене, встановивши, що подання державного виконавця подане в порядку виконання судового рішення у господарській справі, тобто воно не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України, суд дійшов висновку, що у прийнятті такого подання до розгляду слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 13, 19, 353, 441 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа керівника юридичної особи - боржника, стягувач Національний банк України, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк