Провадження №2/523/7873/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

АТ КБ «Приват Банк» звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором від 11.02.2019р. в розмірі 146 510,37грн., яка в свою чергу складається з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 135 675,90грн., заборгованості за відсотками в розмірі 10 834,47грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

Наведені обставини стали підставою доля звернення до суду.

Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15.10.2025р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, яку скеровано за місцем реєстрації відповідача.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, зокрема 25.11.2025р. від представника відповідача адвоката Москвічова А.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 саме з тим договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який приєднаний позивачем до позовної заяви. За твердженням представника, відповідач особисто не підписував такий договір, а відтак відсутне погодження позичальника з вказаним документом, а отже вони не є частиною укладеного між сторонами правочину. Щодо нарахування відсотків, представник вказує на те, що позивач скористався необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладання договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

08.12.2025р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому представник зазначив, що Банк належним чином виконав умови кредитного договору, водночас, відповідач отримавши кредитні кошти, використав їх на свій розсуд, втім допустив прострочення виконання зобов`язання, не повернувши суму кредиту та не сплативши відсотки за його користування.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Судом встановлено, що за умовами кредитного договору №б/н від 11.02.2019р. ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «Приват Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, отриманням банківської картки НОМЕР_1 ,строком дії 01/22, тип - MasterCardWorldBlackEdition з можливим встановленням кредитного ліміту до - 200 000,00 грн.

Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, під особистий підпис від 11.02.2019р. ОСОБА_1 було ознайомлено з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, в тому числі типу кредиту по преміальній карті MasterCardWorldBlackEdition, строку кредитування, типу та розміру процентної ставки, процентної ставки при невиконанні зобов`язання, розмір комісії та штрафів, розміри щомісячного платежу та іншими умовами здійснення розрахунків з використанням означеної платіжної картки.

Факт отримання від позивача банківської кредитної картки MasterCardWorldBlackEdition, з можливим встановленням кредитного ліміту до - 200 000,00грн., відповідачем у відзиві не оспорюється.

Окрім цього, матеріалами справи встановлено, що 22.12.2021р. о 15:50 годині ОСОБА_1 особисто підписана заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, у яких визначені всі істотні умови кредитування типу та розміру процентної ставки, процентної ставки при невиконанні зобов`язання, розмір комісії та штрафів, розміри щомісячного платежу тощо.

Також, 04.04.2023р. о 11:04 годині ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпис позичальника був вчинений у формі ОТП (One Time Password), одноразовий пароль.

З матеріалів справи також слідує, що 04.04.2023р. між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № SAMDNWFC1_01 до кредитного договору від 04.04.2023р., за умовами якої сторони згодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін.

Відповідно до Умов та Правил, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти та штраф.

Вважаючи, що з боку відповідача умови кредитного договору не виконуються належним чином, Банк за договором кредитування розрахував заборгованість відповідачу, яка станом на 17.09.2025р. дорівнює 146 510,37грн., у тому числі: сума боргу за тілом кредиту в розмірі 135 675,90грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 10834,47грн.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.02.2019р. ОСОБА_1 особисто підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Окрім цього, під час користування кредитом, ОСОБА_1 також підписувалися заяви про приєднання до Умов та Правил 22.12.2021р. та 04.04.2023р.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приват Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Звертаючись до суду позивач просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, посилаючись на витяг з Тарифами банку, у тому числі типу кредиту, по преміальній карті MasterCardWorldBlackEdition, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, які розміщені на сайті (www.privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

До позовної заяви позивачем додано: - копію анкети-заяви клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 , інформація про ознайомлення ОСОБА_1 з основними умовами кредитування з урахуванням побажання споживача, реальної річної процентної ставки , порядку повернення кредиту від 22.01.2019р.; паспорт споживчого кредитування;

розрахунок заборгованості за договором б/н від 21.02.2020 року, станом на 20.12.2022 року; - копію Витягу з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток; заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписану ОСОБА_1 від 04.04.2023р., копію укладеної додаткової угоди № SAMDNWFC1 від 04.04.2023р., копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг; розрахунок заборгованості, виписку за договором про рух коштів за період з 22.01.2019р. по 19.09.2025р.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що знайшли своє підтвердження ознайомлення позивачем ОСОБА_1 про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, погодження сторонами умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а також їх повернення.

Разом з тим, відповідачем під час розгляду справи, не зважаючи на вимоги статті 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було спростовано про його необізнаність про конкретні запропоновані йому Умови та правила банківських послуг та Тарифи, відсутність домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та врегулювання інших умов кредитування.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

Відповідно до представлених позивачем доказів, як то заяви про приєднання до Умов та Правил, інформації про умови кредиту, підписувалися особисто відповідачем з часу укладання кредитного договору 11.02.2019р. так і на протязі його виконання, наявна інформація про процентні ставки, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг, порядок формування овердрафту тощо. Отже, між сторонами договору, під час його укладення, були досягнуті усі істотні умови.

З викладеного вбачається, що відповідачем умови кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом були погоджені його сторонами, тому суд відхиляє заперечення відповідача в цій частині.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту суд вважає за необхідне зазначити таке.

Випискою про рух коштів підтверджується, що відповідач активно користувався кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснював платежі, розраховувався в магазинах та ресторанах, а також поповнював картку.

Відповідач обставини видачі кредитних карток, встановлення ліміту, користування вказаними картками та кредитними коштами не спростував.

Більш того, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від11.02.2019р., станом на 17.09.2025р., відповідно до якого заборгованість за кредитом в розмірі 146 510,37грн. відповідачем не спростовано, власного контррозрахунку не надано.

Зважаючи на викладе, оскільки АТ КБ «Приват Банк» довело відкриття ОСОБА_1 карткового рахунку, видачу кредитних карток, при цьому відповідачем вказані обставини не заперечуються, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми тіла кредиту в розмірі 135 675,90грн., оскільки фактичне використання відповідачем кредитних коштів і наявність заборгованості у відповідному розмірі, підтверджується належними доказами по справі, та не спростовано відповідачем.

Не знайшли свого підтвердження і посилання відповідача на порушення його прав з боку Банку, як споживача, так як такі суперечать обставинам, встановлених судом під час розгляду справи, зокрема в частині збільшеної процентної ставки за користування кредитними коштами.

Водночас, суд дійшов висновку, що нарахована позивачем сума відсотків в розмірі 10 834,47 грн. не підлягає стягненню з огляду на таке.

Так, з представленого позивачем розрахунку, період нарахування відсотків склав з 01.03.2025р. до 17.09.2025р. на загальну суму 10 834,47грн. З розрахунку слідує, що позивачем проведене нарахування відсотків в розмірі 60% річних на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання надає право кредитору захисти своє майнове право шляхом нарахування та стягнення з боржника 3% процентів річних, а в іншому розмірі визначеному умовами договору.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відтак, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Приймаючи до уваги, що виникли між сторонами кредитні правовідносини не припиненні, носять триваючий характер, то позивач має право на стягнення з відповідача 60% річних за невиконання грошового зобов`язання.

Разом з тим, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Починаючи з 24.02.2022р. та по теперішній час на території України введений воєнний стан, який триває по сьогодні.

Таким чином, зазначений позивачем період нарахування 60% річних за частиною 2 статті 625 ЦК України після 23.02.2022р., тобто після введення воєнного стану суперечить вимогам вказаної вище норми.

За таких підстав, нараховані позивачем проценти за ст.625 ЦК України стягненню не підлягають.

На підстави викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2243,26грн. (135 675,90 х 100 : 146 510,37 = 92,60%; 2422,40грн. х 92,60 : 100).

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму боргу за тілом кредиту в розмірі 135 675,90грн., судовий збір в розмірі 2243,26грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду складено 15 грудня 2025р.

Суддя