Справа № 167/643/25
Номер провадження 2/167/383/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 грудня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючої судді Шептицької Н.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Ващук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ, позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позовних вимог.

16.06.2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 513671027 на суму 7 100,00 гривень (далі Кредитний договір).

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора HPQJ-5793.

Відповідач ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.

У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

Згідно умов Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 19.11.2023 року відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 7 100,00 гривень на банківську карту № 4441-11XX-XXXX-7076, яку відповідач вказала у заявці при укладенні Кредитного договору.

Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням.

28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.

Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року, за яким від первісного кредитора до

ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.

31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01 (далі Договір факторингу 2).

ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги№ 1 від 31.07.2024 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.

29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі Договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Таким чином, право вимоги по Кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» - на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому - позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.

Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.

У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 216,73 гривень.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 36 216,73 гривень, яка складається з: 7 099,70 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 29 117,03 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати по справі, понесені при сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн, і витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 гривень.

2. Рух справи в суді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 року, справа передана на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 115).

З ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 116), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України.

Ухвалою головуючого судді від 25.06.2025 року позовна заява ТОВ прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано інформацію від АТ «Універсал Банк», розгляд справи призначено на 22.07.2025 року (ас 117-119), який ухвалою суду від 22.07.2025 року було відкладено на 21.08.2025 року (ас 134-135), який ухвалою суду від 21.08.2025 року було відкладено на 07.10.2025 року (ас 145-146). Судове засідання 07.10.2025 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді у щорічній відпустці (ас 153). В судовому засіданні оголошено перерву на: 21.10.2025 року, 07.11.2025 року, 08.12.2025 року, 15.12.2025 року.

Сторони, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

В позовній заяві представник ТОВ просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (ас 8зв).

Відповідач була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, зокрема через неодноразові оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ас 140, 151). Відзиву на позовну заяву не подала.

Суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно п. 3 ч. 8, ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 130, ч.ч. 1, 4 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України, на підставі статті 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття рішення у цій справі є 15.12.2025 року - дата складення повного судового рішення.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження.

Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 19.11.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 513671027 на суму 7 100,00 гривень.

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора HPQJ-5793.

У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки:

-кредитний ліміт: 7 100,00 грн (п. 2.1.);

-дисконтний період: 30 днів (п. 3.1.);

-кошти перераховуються кредитодавцем на платіжну карту позичальника: № НОМЕР_1 (п. 5.1.);

-кінцева дата повернення (виплати) кредиту: 19.12.2028 року (п.7.3.);

-протягом дисконтного періоду проценти нараховуються за процентною ставкою 675,25 відсотків річних, що становить 1,85 відсотків в день (п. 8.3.);

-після закінчення дисконтного періоду проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що становить 2,98 відсотків в день (п.8.4.).

Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер - АТ «Універсал Банк», грошові кошти у розмірі:

- 7 100,00 гривень 19.11.2023 року на банківську карту № НОМЕР_2 , яку відповідач вказала у заявці при укладенні Кредитного договору.

Встановлено, що відсотки за користування кредитним коштами були зараховані за період:

-з 19.11.2023 року по 21.12.2023 року за процентною ставкою - 1,85 відсотків в день;

-25.12.2023 року за процентною ставкою 11,92 відсотків, що становить 846,28 грн;

-з 26.12.2025 року по 18.04.2024 року за процентною ставкою 2,98 відсотків в день.

В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.

Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року, за яким від первісного кредитора до

ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.

31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01 (далі Договір факторингу 2).

ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги№ 1 від 31.07.2024 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги.

29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі Договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Таким чином, право вимоги по Кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» - на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому - позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.

Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.

У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36 216,73 гривень.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором нарахована в розмірі 36 216,73 гривень, яка складається з: 7 099,70 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 29 117,03 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Дані обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами: паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 513671027 від 19.11.2023 року (ас 12-23), правилами надання грошових коштів у позику, в том числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (ас 24-27), заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 19.11.2023 року (ас 28), порядком дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 2021 року (ас 29-35), довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 06.08.2024 року (ас 36), порядком укладення фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг (ас 37-45), платіжним дорученням № d1c4a602-ada5-451a-be3a-ff916fde3a2a від 19.11.2023 року (ас 46), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 року (ас 47), договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 54-59), додатковою угодою № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 59зв), додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року з додатками (ас 60-64), додатковою угодою № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 65), додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 65зв), додатковою угодою № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 66), реєстром прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року (ас 67-68), актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2024 року зі сплати суми фінансування зв реєстром прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (ас 69), протоколом узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 268 від 23.01.2024 року (ас 69 зв), договором факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року з додатками (ас 70-74),реєстром прав вимоги №1 від 31.07.2024 року (ас 75-76), платіжною інструкцією в національній валюті № 7075 від 05.08.2024 року (ас 77), договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року з додатками (ас 78-82), реєстром боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року (ас 83-84), актом прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 року (ас 85), платіжною інструкцією в національній валюті № 243 від 04.06.2025 року (ас 86), платіжною інструкцією в національній валюті № 245 від 04.06.2025 року (ас 86зв), платіжною інструкцією в національній валюті № 246 від 05.06.2025 року (ас 87), платіжною інструкцією в національній валюті № 247 від 05.06.2025 року (ас 88), платіжною інструкцією в національній валюті № 248 від 06.06.2025 року (ас 89), розрахунком заборгованості від 19.11.2023 року (ас 90-91), розрахунком заборгованості від 19.11.2023 року (ас 92-93), випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 513671027 від 19.11.2023 року (ас 94), інформацією АТ «Універсал Банк» від 14.07.2025 року (ас 129-130).

4. Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (правонаступником якого у кредитних взаємовідносинах за Кредитним договором є позивач) за Кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ч.1 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Згідно ч.6 ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ст.64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Матеріалами справами підтверджено той факт, що відповідач 19.11.2023 року подала до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит, де вказала свої персональні дані, адресу проживання та свою банківську картку № НОМЕР_2 .

Тобто, позивачем доведено факт укладення 19.11.2023 року Кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Даний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором HPQJ-5793.

19.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало коштів в сумі 7 100,00 грн за Кредитним договором на надану відповідачем платіжну картку.

Відповідач, уклавши з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронний Кредитний договір, була ознайомлена з умовами кредитування, строком надання кредиту, терміном повернення коштів, процентами за користування кредитними коштами. Підписавши договір, шляхом виготовлення електронного підпису, одноразовим ідентифікатором, відповідач схвалила умови кредитування, що були запропоновані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

З наданої суду виписки АТ «Універсал Банк» за договором вбачається, що 19.11.2023 на карту відповідача № 4441-11XX-XXXX-7076 були перераховані кошти в сумі 7 100,00 гривень.

Всупереч умов укладеного Кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Кредитного договору, який укладений його сторонами, договори факторингу, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останньою не повернуті, суд доходить висновку, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем, як новим кредитором за Договором факторингу 3.

Позичальник не довела належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ є підставними, обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача перед ТОВ за тілом кредиту становить 7 099,70 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року.

Пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів - 2,5%, 120 днів - 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (до 20 серпня 2024 року включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21 серпня 2024 року).

Таким чином, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках з урахуванням такого:

- з 19.11.2023 року по 18.12.2023 року за процентною ставкою 1,85% від суми кредиту за день: 7 099,70 грн х 1,85% х 30 днів = 3 940,33 грн;

- з 19.12.2023 року по 23.12.2023 року за процентною ставкою 2,98% від суми кредиту в день: 7 099,70 грн х 2,98% х 5 днів = 1 057,85 грн;

- з 24.12.2023 року по 18.04.2024 року за процентною ставкою 2,5% від суми кредиту в день: 7 099,70 грн х 2,5% х 117 днів = 20 766,62 гривень.

Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ за процентами за користування кредитом становить: 3 940,33 грн + 1 057,85 грн + 20 766,62 грн = 25 764,80 гривень.

За таких встановлених обставин, з відповідача на користь ТОВ підлягає стягненню за Кредитним договором:

- за тілом кредиту 7 099,70 грн;

- за процентами - 25 764,80 грн,

а всього: 32 864,50 гривень.

7. Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн).

Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі: 32 864,50 грн : 36 216,73 грн х 2 422,40 грн = 2 198,18 гривень.

Щодо заявлених позивачем, в особі представника, витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із: Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 року (ас 95-96), додаткової угоди № 2 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 30.05.2025 року (ас 97), Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 року (ас 98), судом встановлено, що адвокатом Тараненком А.І. надавалася правнича допомога ТОВ у цій справі і загальна вартість послуг складає 7 000,00 гривень.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, а також враховуючи задоволення позовних вимог частково, суд доходить висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі: 32 864,50 грн : 36 216,73 грн х 7 000, 00 грн = 6 352,07 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 77-81, 83, 128, 130, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 513671027 від 19.11.2023 року в сумі 32 864 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, з яких: 7 099 (сім тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок заборгованості за тілом кредиту, 25 764 (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок заборгованості за процентами.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» 2 198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» 6 352 (шість тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 07 (сім) копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02175, місто Київ, Харківське шосе, 19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 15.12.2025 року.

Головуючий суддя Шептицька Н.В.