УХВАЛА

12 грудня 2025 року

м. Київ

справа №128/1140/25

провадження № 61-15339ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу разом з доданими документами.

Не погодившись з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року залишено без руху та надано строк для усунення виявлених у ній недоліків, а саме: надання апеляційної скарги у новій редакції із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта особи, яка подає апеляційну скаргу; надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року в частині сплати судового збору ОСОБА_1 не виконав і, відповідно, недоліки апеляційної скарги не усунув.

04 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалуВінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що Вінницький апеляційний суд порушив норми процесуального права та не врахував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, подав заяву, в якій зазначив, що на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Аналогічні положення щодо предметної сфери застосування Закону України «Про захист прав споживачів» містяться у статті 11 цього Закону.

Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на відносини між двома суб'єктами: 1) споживачами товарів, робіт і послуг; 2) виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності.

Закон України «Про захист прав споживачів» визначає особливості судового захисту прав споживачів і передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав (частина третя статті 22)

Виходячи зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , він є не споживачем, а є виконавцем послуг за договором на виконання будівельних робіт від 01 березня 2023 року. Отже, пільги щодо сплати судового збору, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», на нього не поширюються.

Встановивши, що вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року про залишення апеляційної скарги без рухув частині сплати судового збору ОСОБА_1 не виконав, доказів про сплату судового збору не надав, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 357 ЦПК України, для визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Доцільно звернути увагу заявника, на те, що сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України. А вимога сплати судового збору в цивільних судах не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням заявником вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений апеляційним судом строк.

За загальним правилом, повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалуВінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючисьчастинами першою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування матеріальної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник