Провадження № 2/127/4336/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гондарук В.В.,

з участю представника позивача адвоката Білан Г.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітомі, у якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку літера «Б» загальною площею 53,1 кв.м., прибудови літера «б», сараю літера «Г», «г1», «г2», вбиральні літера «Д», гараж літера «Е», альтанка літера «К», хвіртка за №2 та колодязь під №4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27 вересня 1996 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №279/1996 до майна ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно матеріалів спадкової справи, спадкодавицею ОСОБА_6 23.03.1991 за реєстровим №1-1003 було складено заповіт, в якому вона належний їй цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 заповіла онуці - ОСОБА_7 . 23.09.1996 ОСОБА_8 було подано заяву про прийняття спадщини за вище зазначеним заповітом. В даній заяві позивач ОСОБА_2 повідомила, що є ще спадкоємиця, яка має право на обов`язкову частку у спадщині дочка померлої - ОСОБА_9 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 24 березня 2025 року позивач ОСОБА_2 від Другої вінницької державної нотаріальної контори отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 443/02-31, в якій зазначено, що з аналізу документів, поданих для оформлення спадщини, відсутні документи, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, а саме що ОСОБА_8 є онукою ОСОБА_6 . А також в спадковій справі відсутні докази прийняття спадщини за законом ОСОБА_9 , яка має право на обов`язкову частку в спадщині. Також є розбіжності в об`єкті нерухомого майна, який був заповідальний, а саме заповіт складений на цілий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а правовстановлюючий документ на будівлю - свідоцтво №3143 про право приватної власності на будівлі, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства виконкому 15 квітня 1988 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №704 від 03 жовтня 1968 року, дублікат якого виданий виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28 листопада 2024 року, видано на 14/25 часток домоволодіння номер 180 (140), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Щодо підтвердження родинних відносин між позивачкою ОСОБА_2 та заповідачем ОСОБА_6 зазначає наступне, що у померлої ОСОБА_6 було троє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 15 травня 1968 року виданого Вінницько-хутірською сільською радою депутатів трудящих Вінницького району Вінницької області батьками ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Нажаль, свідоцтва про одруження ОСОБА_12 та ОСОБА_6 не зберіглося, однак як доказ, що вони перебували у шлюбі, є повідомлення про загибель ОСОБА_12 , в якому міститься інформація: « ОСОБА_14 муж ОСОБА_15 был убит 20 июля 1944 года». ОСОБА_10 23 грудня 1986 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , актовий запис №3477, шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_17 . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_7 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 листопада 1994 року зроблено запис за №282. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки ОСОБА_17 . Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 18 жовтня 2005 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_18 , про що в книзі реєстрації шлюбів 18 жовтня 2005 року зроблено відповідний запис №2698. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_19 .

Щодо розбіжностей в об`єкті нерухомого майна, який був заповідальний, позивач зазначає наступне, що відповідно до свідоцтва №3143 від 15 квітня 1988 року про право особистої власності на будівлю, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства виконкому Вінницької міської ради народних депутатів: Вінницьке управління житлового господарства виконкому затверджує, що 100% будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_3 дійсно належить ОСОБА_6 на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 364 від 30 травня 1968 року. Згідно свідоцтва № НОМЕР_3 про право особистої власності на будинковолодіння від 15 квітня 1988 року Вінницьке управління житлового господарства посвідчує, що 14/25 будинку домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 за АДРЕСА_4 дійсно належить ОСОБА_6 на праві особистої власності. Це будинковолодіння складається з одного житлового будинку. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №704 від 03 жовтня 1968 року. Відповідно до акту прийому в експлуатацію добудов до будинку господарських будівель і перебудови приміщень від 18 квітня 1988 року комісія постановила прийняти в експлуатацію по АДРЕСА_2 , побудовані сарай «Г-2», гараж «Е». Тобто, у власності ОСОБА_6 перебувало два будинки за адресою по АДРЕСА_3 , та під АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_6 ), що відображено у технічному паспорті на будинковолодіння АДРЕСА_7 , в якому відображено, що на території будинковолодіння знаходиться два будинки. Однак, зареєстровано у встановленому законом порядку лише 14/25 будинку домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 за АДРЕСА_4 . А будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 за АДРЕСА_3 не зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , після смерті баби - ОСОБА_6 . На даний нас назва вулиці та нумерація вище зазначеного домоволодіння змінилась та значиться як АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 13 листопада 2024 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на які позивач претендує, складається з будинку під літерою «Б» загальною площею 53,1 кв.м, прибудови літера «б», сараю літера «Г», «гі», «г2», вбиральні літера «Д», гараж літера «Е», альтанка літера «К», хвіртка за №2 та колодязь під № 4.

Також позивач зазначає, що спадкоємці першої черги не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_6 .

30.07.2025 на адресу суду від Вінницької міської ради надійшли пояснення, як мотивовані тим, що Вінницька міська рада як орган місцевого самоврядування діє в порядку та відповідно до повноважень наданих Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Повноваження Вінницької міської ради у сфері спадкового майна обмежуються лише правом прийняття територіальною громадою у власність спадщини, яка визнана судом відумерлою. В даній справі позивач стверджує, що є спадкоємцем після бабусі, а тому, Вінницька міська рада як орган місцевого самоврядування не має відношення до спадкового майна та право позивача на спадщину не оспорює. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, що саме через дії/бездіяльність Вінницької міської ради позивач зазнав незручності та не може оформити спадщину. Зазначені обставини переконливо доводять те, що спору між відповідачем і позивачем не існує, оскільки останній визначив відповідачем територіальну громаду в особі Вінницької міської ради лише як «технічного» відповідача, так як позовне провадження неможливо ініціювати без певного відповідача. Враховуючи те, що Вінницька міська рада є лише «технічним» відповідачем, оскільки будь-якої бездіяльності (незаконних дій) по відношенню до позивача не допускала та не є відповідальною за виконання судового рішення, вважають, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Представник позивача адвокат Білан Г.М.в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задоволити, судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача Вінницької міської ради Собчук Т.П. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча по час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 травня 1968 року батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 23.12.1986 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_17 » (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_7 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 листопада 1994 року зроблено запис за №282. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки ОСОБА_17 .

18 жовтня 2005 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_18 , актовий запис №2698, прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_19 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 9).

Згідно з експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1102-m від 11.07.2025, прізвище ОСОБА_17 (свідоцтво про шлюб, запис ОСОБА_20 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, запис відомості про дружину ОСОБА_21 ) та ОСОБА_22 (заповіт, запис ОСОБА_7 ), ОСОБА_23 (свідоцтво про розірвання шлюбу, запис ОСОБА_24 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок міжмовної інтерференції, неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ в ситуації контактного білінгвізму (а.с. 85).

Позивач по справі ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_6 (а.с. 11, 12, 14).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 01.04.1996 (а.с. 15).

Згідно довідки №175 від 05.03.2025, виданої КК «Набережний-1», згідно домової книги на будинок АДРЕСА_8 ) на день смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 були зареєстровані: ОСОБА_6 (власниця будинку); ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_19 ) онука; ОСОБА_16 (чоловік онуки) (а.с. 19).

При житті, 23.03.1991 ОСОБА_6 вчинила заповіт, посвідчений 23.03.1991 старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Старковою Л.А., зареєстрований в реєстрі за №1-1003, яким заповіла онуці ОСОБА_7 належний їй цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відомості про те, що заповіт ОСОБА_6 від 23.03.1991 скасований або визнаний недійсним відсутні.

Згідно з матеріалами спадкової справи №279/96р. на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 , спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_19 ) 27.09.1996 звернулася до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Крім того, у заяві вказала, що крім неї є спадкоємець на обов`язкову долю ОСОБА_9 (а.с. 99).

Матеріалами спадкової справи №279/96р. на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 підтверджується, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_19 ) прийняла спадщину в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 не видавалося (а.с. 99-106).

Державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори згідно з постановою №443/02-31 від 24.03.2025 ОСОБА_2 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 після смерті баби - ОСОБА_6 (а.с. 10).

У постанові нотаріусом вказано, що з аналізу документів поданих ОСОБА_2 для оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 слідує, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, а саме, що ОСОБА_8 є онукою ОСОБА_6 . А також в спадковій справі відсутні докази прийняття спадщини за законом ОСОБА_9 , яка має право на обов`язкову частку в спадщині, відповідно до заяви спадкоємиці ОСОБА_2 (а саме не надані документи, підтверджуючі адресу проживання ОСОБА_9 на день смерті спадкодавиці - ОСОБА_6 ). Також є розбіжності в об`єкті нерухомого майна, який був заповіданий, а саме заповіт складений на цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а правовстановлюючий документ на будівлю, свідоцтво № НОМЕР_3 про приватної власності на будівлі, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства виконкому 15 квітня 1988 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №704 від 3 жовтня 1968 року, дублікат якого виданий виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28 листопада 2024 року, видано на 14/25 часток домоволодіння номер АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 про право приватної власності на будівлі від 15.04.1988, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №704 від 03 жовтня 1968 року, 14/25 долі домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_6 належить ОСОБА_6 . Це домоволодіння складається з одного житлового будинку (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 про право приватної власності на будівлі від 15.04.1988, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №364 від 30 травня 1968 року, 100% домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_9 ) належить ОСОБА_6 . Це домоволодіння складається із одного житлового будинку (а.с. 17).

Згідно з Актом прийомки в експлуатацію прибудов до будинку господарських будівель та переобладнаних приміщень від 18.04.1988, затвердженим рішенням виконкому Староміської районної Ради народних депутатів №170 від 08.06.1988, було оглянуто будинок ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де побудовані сарай Г2, г, гараж Е і вирішено вказані постройки вважати прийнятими (а.с. 18).

Судом було оглянуто матеріали інвентаризаційної справи №12776 на будинковолодіння АДРЕСА_10 , згідно з якими судом встановлено, що станом на 03.04.1992 (дата останньої технічної інвентаризації) на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А», з прибудовами літ. «а1», тамбур літ. «а2» загальною площею 50,2 кв.м., в тому числі житловою площею 33,5 кв.м., житловий будинок літ. «Б», з прибудовою літ. «б» загальною площею 52,2 кв.м., в тому числі житловою 37,3 кв.м., сараї літ. «В», «в», «г», «Г», погріб літ. «п/В», гараж літ. «Е», оглядова яма літ. «У», убиральні літ. «Д», «Ж», криниця літ. «К», огорожа №1. Співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 є ОСОБА_25 11/25 частки будинковолодіння на підставі договору дарування, посвідченого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 09.04.1992 №2-1469 та ОСОБА_6 14/25 частки будинковолодіння на підставі свідоцтва № НОМЕР_3 про право приватної власності на будівлі від 15.04.1988, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №704 від 03 жовтня 1968 року.

Відповідно до додатку №3/50 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №200 від 04.06.1987 існуючому житловому будинку з АДРЕСА_2 присвоєний №186, житловому будинку з №182 присвоєний №188.

Відповідно рішення Вінницької міської ради від 25.12.2015 №71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця» перейменовано вулицю Блюхера на вулицю Чумацька (а.с. 65-66).

Отже, матеріалами інвентаризаційної справи №12776 на будинковолодіння АДРЕСА_10 підтверджується, що на день смерті ОСОБА_6 за нею було зареєстровано на праві власності 14/25 частки будинковолодіння АДРЕСА_10 , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_12 , сараю літ. "Г", вбиральні літ. "Д", гараж літ. "Е", хвіртка №2, колодязь.

На а.с. 32-34 копія технічного паспорта на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_10 .

Згідно звіту про оцінку майна №VL-250508-01 ринкова вартість об`єкту оцінки: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (раніше 182), власником якого є ОСОБА_6 станом на 08.05.2025 складає 1178159 грн. (а.с. 37-58).

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто під час чинності ЦК УРСР, а тому до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Ефективним способом захисту прав спадкоємця, що прийняв спадщину, є вимога про визнання права власності на спадкове майно за відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 липня 2024 року в справі №204/8935/22 (провадження №61-7194св24), від 25 вересня 2024 року в справі №707/2877/22 (провадження №61-2621св24), від 03 січня 2025 року в справі №754/7860/22 (провадження №61-13339св24) та інших.

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_19 ) прийняла спадщину в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 нотаріусом не видавалося.

Разом з тим, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 після смерті баби - ОСОБА_6 , оскільки є розбіжності в об`єкті нерухомого майна, який був заповіданий, а саме заповіт складений на цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а правовстановлюючий документ на будівлю, свідоцтво № НОМЕР_3 про приватної власності на будівлі, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства виконкому 15 квітня 1988 року на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №704 від 3 жовтня 1968 року, дублікат якого виданий виконавчим комітетом Вінницької міської ради 28 листопада 2024 року, видано на 14/25 часток домоволодіння номер АДРЕСА_4 .

Матеріалами інвентаризаційної справи №12776 на будинковолодіння АДРЕСА_11 , АДРЕСА_1 підтверджується, що на день смерті ОСОБА_6 за нею було зареєстровано на праві власності 14/25 частки будинковолодіння АДРЕСА_10 , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_12 , сараю літ. "Г", вбиральні літ. "Д", гараж літ. "Е", хвіртка №2, колодязь.

Отже, враховуючи, що на день смерті ОСОБА_6 за нею було зареєстровано на праві власності 14/25 частки будинковолодіння АДРЕСА_10 , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_12 , сараю літ. "Г", вбиральні літ. "Д", гараж літ. "Е", хвіртка №2, колодязь, спадкоємець даного спадкового майна за заповітом ОСОБА_2 прийняла спадщину в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 , інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися та нотаруісом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 , тому суд вважає, що спадкові права ОСОБА_2 підлягають судовому захисту, а позов задоволенню.

За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. "Б" загальною площею 52,2 кв.м., прибудови літ. "б", сараю літ. "Г", вбиральні літ. "Д", гараж літ. "Е", хвіртка №2, колодязь.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 11.12.2025.

Суддя: