Справа № 2-1965/2010
Провадження № 6/638/518/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - Михайла Романенка про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1965/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа - закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення заборгованості

установив:

03.11.2025 до Шевченківського районного суду міста Харкова через систему «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - Михайла Романенка про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1965/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування заяви вказує, що 23.11.2010 Ізюмський міськрайонний суд Харківської області ухвалив рішення у справі № 2 - 1965/2010 про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 16.07.2007 року. 18.09.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 16.07.2007 року. В свою чергу, 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Тому станом на дату звернення із даною заявою, право вимоги належить саме ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

При цьому заявник просив розгляд заяви проводити без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

23.11.2010 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області ухвалив рішення у справі № 2 - 1965/2010 про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором № 0 від 16.07.2007 року.

18.09.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 16.07.2007 року.

25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» ().

Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, передавальний акт комісії з припинення юридичної особи, правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

Суд вказує, що згідно листа Ізюмського міськрайонного суду Харківської області №623/10-11/96/2025-вих від 10.12.2025 справа №2-1965/2010 знищена згідно акту №28 від 10.07.2019 «Про вилучення для знищення документів невнесених до національного архівного фонду».

Разом з тим, матеріали заяви про заміну сторони виконавчого провадження не містять відомостей про стан виконавчого провадження з примусового виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2010 по даній цивільній справі.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у цивільній справі № 2-7763/10 зроблено наступні висновки. Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що, у зв`язку зі знищенням матеріалів справи, у суду відсутні можливості її дослідження та вивчення у встановленому порядку, беручи до уваги відсутність буд-яких відомостей про стан виконавчого провадження з примусового виконання рішення рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2010 по справі № 2-1965/2010, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Крім того, до основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим суд роз`яснює, що порядок відновлення втраченого провадження врегульовано Розділом X ЦПК України.

Так згідно ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Одночасно, суд роз`яснює заявнику його право повторно звернутися до суду із заявою після вирішення питання про відновлення втраченого провадження відповідно до розділу X ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 259, 260, 353, 442,488 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - Михайла Романенка про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2-1965/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа - закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали складено 16 грудня 2025 року.

Суддя В. М. Яковлева