Справа № 157/1797/25
Провадження № 2/157/779/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 грудня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

10.10.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 28.12.2020, що станом на 01.05.2025 становить 88187 грн 51 коп. та понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов договору позичальнику надано грошові кошти в розмірі 79401 грн.

17.12.2021 права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 171221.

Відповідач умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, у зв`язку з чим станом на 01.05.2025 заборгованість позичальника становить 88187,51 грн, з яких 66978,38 заборгованість по тілу кредиту, 9,22 грн заборгованість по річним процентам та 21199,91 грн заборгованість по щомісячним процентам.

Ухвалою судді від 15.10.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № (а.с. 6), за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 79401 грн строком на 60 місяців, а останній зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 5153995, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2, 1.3 договору). Зазначений договір був підписаний відповідачем власноручним підписом, як і паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5153995 (а.с. 6 зворот - 7).

Пунктом 5 паспорта кредиту встановлено розмір щомісячних процентів 1,50 % від суми кредиту та загальний річний розмір процентів 0,01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Загальні витрати за кредитом становлять 71482,78 грн, орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 150883,78 грн, реальна річна процентна ставка 31,31% річних.

Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.

Виписка по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 за період 28.12.2020 - 01.05.2025, що міститься в матеріалах справи (а.с. 28-79), підтверджує, що умови укладеного сторонами кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» були виконані, протягом цього часу відповідач активно користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом, останній платіж ним був здійснений 01.02.2022 року, що свідчить про погодження ОСОБА_1 з умовами укладеного договору.

Суд зауважує, що зазначена виписка є належним доказом, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Щодо переходу права вимоги:

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

17.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено Договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 11-17).

Згідно з п. 1.1 договору факторингу право вимоги означає всі належні Клієнту на Дату відступлення Прав Вимоги права грошової вимоги до Позичальників за Кредитними Договорами щодо повернення сум основної заборгованості (кредиту, овердрафту тощо), сплати нарахованих процентів за користування коштами, та штрафних санкцій в обсязі, визначеному станом на Дату відступлення Прав Вимоги, а також право нараховувати за умовами Кредитних Договорів і вимагати від Позичальника сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та будь-яких інших платежів згідно з Кредитними Договорами та платежів, передбачених чинним законодавством, включаючи Права Вимоги за Кредитним Договором що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 3.1 договору факторингу Фактор зобов`язаний в день укладення Сторонами цього Договору сплатити Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 467 336 417,92 гривень на рахунок Клієнта.

Реєстром прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 (а.с. 22-23), меморіальним ордером № 833437008 від 17.12.2021 (а.с. 24) АТ «ТАСКОМБАНК» підтверджується набуття права грошової вимоги до відповідача в сумі 71454,20 грн, з яких: 68377,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,30 грн заборгованість за відсотками, 544,47 грн заборгованість за щомісячними відсотками, 1398,73 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту та 1133,65 грн прострочена заборгованість за щомісячними відсотками.

Суд погоджується, що перехід права вимоги позивача АТ «ТАСКОМБАНК» до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 28.12.2020 відбувся у встановленому законодавством порядку.

Починаючи з 17 грудня 2021 року до 30 червня 2023 року та з 02.12.2021 по 03.07.2023 відповідно до п. 5 умов кредитного договору № від 28.12.2020 року, АТ «ТАСКОМБАНК» здійснювало нарахування річних процентів та щомісячних процентів відповідно, оскільки ОСОБА_1 надалі не сплачував заборгованість. Нарахування підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим АТ «ТАСКОМБАНК» станом на 01.05.2025, згідно з яким заборгованість становить 88187,51 грн, з яких 66978,38 грн тіло кредиту, 9,22 грн заборгованість по відсотками, 21199,91 грн заборгованість за щомісячними процентами (а.с. 25-27).

У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення - вимогу, де повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 28.12.2020 новому кредитору АТ «ТАСКОМБАНК», а також про необхідність сплатити заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 88187,51 грн (а.с. 81, 82-83), однак на цей час борг не сплачений.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

З урахуванням обставин та підтверджуючих ці обставини документів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, задовольняючи позов повністю, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Керуючись ст. 81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 205, 526, 610, 625, 626, 629, 631, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за договором № від 28 грудня 2020 року в розмірі 88187 (вісімдесят вісім тисяч сто вісімдесят сім) гривень 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», 02094, м. Київ, пр. Леоніда Каденюка, буд. 23, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений 09.12.2025 року.

Суддя Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ