Справа № 354/1348/25
Провадження по справі № 2/354/653/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.10.2025 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»(надалі-ТОВ «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 30.01.2020 за реєстром №10155 про стягнення з позивачки в користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», заборгованості за кредитним договором №500901381 від 08.01.2013 року, укладеного із ПАТ «Альфа-банк» за період з 08.10.2016 року по 20.01.2020 року включно, а саме: 24668,69 грн- заборгованість за тілом кредиту, 16156,05 грн-заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 16200,00 грн- заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн-плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 57174,74 грн. В обгрунтування позову зазначено, що виконавчий напис вчинений всупереч вимог чинного законодавства, оскільки він вчинений на кредитному договорі №500901381 від 08.01.2013 року, який не є нотаріально посвідченим, що суперечить вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, відповідно до яких кредитний договір, який не посвідчено нотаріально не входить у Перелік документів, на підставі яких може вчинятися виконавчий напис, підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Окрім цього, підп. 2.3 п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає, що виконавчий напис може бути виданий лише після надсилання письмових вимог про усунення порушень, однак такої вимоги позивачка не отримувала. Також позивачка вказує на те, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис має вчинятися лише за умови безспірності вимоги та дотримання строків давності, а тому оскільки кредитний договір укладено 08.01.2013 року, а виконавчий напис вчинено 30.01.2020 року, строки давності порушено.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.10.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. За клопотанням позивачки витребувано у ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. належно завірену копію оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 30.01.2020 за реєстром №10155 та документів, які слугували підставою для його вчинення.

20.10.2025 судом за заявою позивачки постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 30.01.2021 за реєстром №10155 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №500901381 від 08.01.2013, укладеним із ПАТ «Альфа-банк» за період з 08.10.2016 по 20.01.2020 включно на загальну суму 57174,74 грн.

04.11.2025 відповідач направив до суду клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду від 17.10.2025, заяву про визнання позовних вимог, заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та клопотання про врегулювання спору за участю судді, згідно яких зазначає, що визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого листа, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 30.01.2021 за реєстром №10155 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості таким, що не підлягає виконанню, а також стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору за подання позовної заяви в розмірі 606,00 грн. та 302,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову (50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України). Також відповідач не погоджується із визначеним позивачкою розміром витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн та вважає його завищеним, таким, що не відповідає критеріям співмірності у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими цінами на адвокатські послуги в аналогічних справах, зважаючи на те, що відповідач не заперечує проти позову, даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика у такій категорії справ є сталою і передбачуваною, а тому спірні правовідносини не потребують дослідження та застовування значної кількості нормативно-правових актів. Із урахуванням наведеного просив відмовити позивачці у компенсації витрат на правничу допомогу та зменшити розмір вказаних витрат із суми 10000,00 грн до 3000,00 грн.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. документів не надав, вимоги ухвали суду від 17.10.2025 не виконав.

Ухвалою суду від 09.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді.

У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Сікомас С.В. подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Вказав, що позивачка щодо врегулювання спору за участю судді заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі .

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився. Проте у направленому до суду клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу міститься клопотання про проведення судового засідання у відсутності представника відповідача.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., представник Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у підготовче судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 30.01.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №10155, за яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь в ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20.01.2020, якому в свою чергу ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, якому в свою чергу ПАТ «Альфа Банк» відступлено право вимоги за Кредитним договором №500901381 від 08.01.2013, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 , за період з 08.10.2016 по 20.01.2020 включно, а саме: 24668,69 грн- заборгованість за тілом кредиту, 16156,05 грн-заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 16200,00 грн- заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн-плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 57174,74 грн.

20.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №20/01/20-1/2.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами(Право Вимоги).

Згідно Реєстру Заборгованостей, що є додатком №1 до договору факторингу №20/01/20-1/2 від 20.01.2020, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №500901381 від 08.01.2013 на загальну суму 57024,74 грн.

Згідно з наданою відповідачем випискою з рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №500901381 від 08.01.2013 за період з 08.10.2016 по 04.11.2025, заборгованість позивачки за тілом кредиту становить 24668,69 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами -16156,05 грн, заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею -16200,00 грн, а всього на загальну суму 57024,74 грн.

14.04.2021 Надвірнянським відділом державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №65118693 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

11.08.2025 Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківськоїх області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення про проведення оцінки арештованого майна боржника у межах зведеного виконавчого провадження №67705274 про стягнення з ОСОБА_1 боргів на користь фізичних, юридичних осіб та держави.

Суд звертає увагу, що кредитний договір №500901381 від 08.01.2013 в матеріалах справи відсутній.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Згідно п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису викладено у Порядку вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до положень п.п.1.1. п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У пункті 1.2 Порядку вказано, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п.2.3. п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, п.п. 3,1 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за наявності таких умов: подані документи підтверджують безспірність заборгованості, іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а в разі виконавчого напису на договорі про встановлення довірчої власності - виконання боржником свого зобов`язання; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до приписів п.п.3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №759/6167/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі за текстом - Перелік).

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.01.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №910/13233/17.

Матеріали справи не містять доказів того, що укладений між позивачем та ПАТ «Альфв Банк» кредитний договір №500901381 від 08.01.2013 був посвідчений нотаріально.

У постанові від 13.10.2021 року у справі №554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі №758/14854/20.

Відповідачем не надано суду доказів, які підтверджують факт направлення стягувачем позивачу (боржнику) листа-повідомлення з вимогою сплатити борг та повідомлення про намір вчинення виконавчого напису за кредитним договором і доказів отримання/неотримання позичальником такого листа.

Таким чином у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» існує безспірна заборгованість за кредитним договором.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що у даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до переконання, що виконавчий напис від 30.01.2020 за реєстровим №10155 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. з порушенням норм законодавства щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання вказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При звернені до суду із даним позовом ОСОБА_1 сплатила на рахунок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 01.10.2025 року, а також судовий збір у розмірі 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову згідно платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» №4EA9-8PTO-H19M-C8H1 від 17.10.2025, а всього на загальну суму 908,40 грн.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд приходить до переконання, що позивачці ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову та заяви про забезпечення позову та у силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на її користь 605,60 грн сплаченого судового збору за подання позову та 302,80 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Надвірнянського відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за реєстром №10155 про стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь в ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за Кредитним договором №500901381 від 08.01.2013, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 за період з 08.10.2016 по 20.01.2020 включно, а саме: 24668,69 грн- заборгованість за тілом кредиту, 16156,05 грн-заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 16200,00 грн- заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн-плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 57174,74 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 коп.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Яремче повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції АТ «Укрпошта» від 01.10.2025 року (отримувач ГУК в Івано-Франківській області/ТГ-Яремче/22030101, рахунок UA0009674, МФО отримувача 37951998) у сумі 605 (шістсот п`ять гривень) гривень 60 коп та 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» №4EA9-8PTO-H19M-C8H1 від 17.10.2025(отримувач ГУК в Івано-Франківській області/ТГ-Яремче/22030101, рахунок UA0009674, МФО отримувача 37951998) у сумі 302 (триста дві) гривні 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: 08205, вул. Соборна, 98А, прим.70, м. Ірпінь, Київська область, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, місцезнаходження: 03150, вул. Предславинська, 11 м. Київ.

Третя особа: Надвірнянський відділ державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце знаходження: 78400 вул. Гетьмана Мазепи, 6 Надвірнянський район Івано-Франківська область, .

Повне судове рішення складено 15 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК