Справа № 645/9036/25
Провадження № 2/645/4259/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Алтухова О.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Немишлянського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Позивач просить суд:

1) визнати за подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

2) поділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.12.2017 року (реєстр № 6113), згідно з яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

4) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.10.2019 року (реєстр № 4742), згідно з яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

5) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.09.2020 року (реєстр № 4420), згідно з яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

6) скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовніра В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54270113 від 26.09.2020, та поновити рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полехіної А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14326845 від 20.04.2016 року.

Ознайомившись із позовною заявою, суд доходить висновку про залишення позову без руху, враховуючи викладене нижче.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Вимоги до змісту позовної заяви викладені у ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Так, позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 175 та п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України щодо викладу позивачем вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, в частині правильної назви адреси квартири, яка є предметом спору.

З позову вбачається, що предметом спору є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

При цьому, з відомостей, які опубліковані на сайті «Довідник об`єктів топоніміки по місту Харків» (http://kh-districts.inf.ua/) вбачається, що у місті Харкові відсутня вулиця Льва Ландау, а має місце проспект Льва Ландау, який знаходиться у трьох адміністративних районах міста (Cлобідський, Сaлтівський, Нeмишлянський).

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, оскільки у даній справі заявлено позовні вимоги, які автоматично визначають виключну підсудність справи тому суду, на території якого знаходиться нерухоме майно, Немишлянський районний суд міста Харкова позбавлений можливості вирішити питання про прийняття справи до свого провадження, оскільки майно, про яке йдеться в позові, розташоване за адресою відсутньою у місті Харкові.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 174 ЦПК України зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК).

Таким чином, суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких просять сторони, і за загальним правилом не може виходити за межі цих вимог.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту трьох оскаржуваних договорів купівлі-продажу вбачається, що їх предметом була квартира АДРЕСА_1 , проте суд позбавлений можливості самостійно, без заявлення позивачем відповідної вимоги визначити, який саме об`єкт є предметом спору.

Для усунення недоліків позову позивачу належить конкретизувати позовні вимоги та зазначити, який саме об`єкт нерухомого майна, який знаходиться на території Немишлянського району міста Харкова, є предметом позову у цій справі.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Однією із вимог, заявлених позивачем, є поділ спільного майна подружжя, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зазначала, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Правильне визначення позивачем ціни позову, навіть якщо такий позивач звільнений від сплати судового збору, в подальшому буте мати значення для визначення судом суми судового збору, який може бути стягнутий з відповідача у разі задоволення позову.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Проте, до позову долучено Довідку про оціночну вартість нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , тобто як суд зазначив вище у цій ухвалі, нерухомого майна за адресою, відсутньою у місті Харкові.

Отже, для усунення недоліків позовної заяви, позивач має привести позовну заяву у відповідність до вимог процесуального закону та зазначити в ній ціну позову, попередньо здійснивши оцінку майна, яке дійсно є предметом спору у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, дана норма закону не містить виключень щодо подання певних документів суду, і при цьому не надання їх копій для вручення іншим учасникам справи.

Так, до позову долучено лише одну копію Довідки до Акту огляду МСЕК № 728367 (для суду), яка підтверджує відомості, що є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору. Для вручення відповідачам копії цього документу не долучені.

Окрім того, вивченням чотирьох копій позовних заяв, які долучені позивачем для вручення відповідачам, встановлено, що вони не в повній мірі відповідають примірнику позовної заяви, поданої для суду, оскільки надруковані з певними дефектами (зміст сторінки не повністю відображено на аркуші позову).

Також, слід зазначити, що і деякі з долучених до копій позовних заяв додатків, також виготовлені некоректно (зміст сторінки не повністю відображено на аркуші паперу), що свідчить про невиконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК про надання належних копій позову та всіх документів для вручення відповідачам.

Такими документами є: три копії першої та другої сторінки паспорту позивача, які містяться на одній сторінці аркушу А4; три копії Довідки з ВЧ НОМЕР_1 ; три копії перекладу на українську мову свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; одна копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 від 31.03.2015 року; дві копії договору купівлі-продажу від 04.12.2017 року (реєстр № 6113); дві копії першої сторінки договору купівлі-продажу від 26.09.2020 року (реєстр № 4420); одна копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 225689623; дві копії першого аркушу Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна.

Для усунення недоліків позову позивачу належить надати суду чотири копії позовної заяви, які є точними копіями примірника позову, поданого для суду.

Для усунення недоліків позову позивачу належить надати суду належні копії таких документів: три копії Довідки до Акту огляду МСЕК № 728367; три копії першої та другої сторінки паспорту позивача, які містяться на одній сторінці аркушу А4; три копії Довідки з ВЧ НОМЕР_1 ; три копії перекладу на українську мову свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; одна копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 від 31.03.2015 року; дві копії договору купівлі-продажу від 04.12.2017 року (реєстр № 6113); дві копії першої сторінки договору купівлі-продажу від 26.09.2020 року (реєстр № 4420); одна копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 225689623; дві копії першого аркушу Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна.

Окрім того, окрему увагу суд звертає на те, що позивачем додано до позову копії (для суду та для відповідачів) письмового доказу (документу), зміст якого викладений іноземною мовою копію довідки з посольства РФ в Україні від 01.02.2022 року.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження №11-56заі20, справа №826/7329/17, провадження № 11-28заі21).

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Таким чином, оскільки копія довідки з посольства РФ в Україні від 01.02.2022 року складена іноземною мовою і з цим документом не подано офіційного перекладу його на державну мову України у суду відсутня можливість належним чином зрозуміти зміст цього документу.

Суд вважає необхідним запропонувати позивачу подати суду офіційний переклад на українську мову довідки з посольства РФ в Україні від 01.02.2022 року у кількості відповідно до учасників справи та роз`яснює, що ненадання такого перекладу може стати наслідком визнання доказу недопустимим під час розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ЦПК України та зазначені в ухвалі суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та визнання права власності - залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 7 (сім) днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 16.12.2025 року.

Суддя О.Ю.Алтухова