Справа № 368/1723/25
Рішення

Іменем України

"10" грудня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Токовенко Н.О.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, - про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.10.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, - про встановлення факту, що має юридичне значення, в прохальній частині якої заявник просить суд винести рішення, на підставі якого:

- встановити факт, що він, - ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , в період з 11 березня 1987 року по 10 грудня 1998 року працював в колгоспі (після реорганізації - КСП) імені Ватутіна.

Вищевказані вимоги заявник ОСОБА_1 в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- З 11 березня 1987 року по 10 грудня 1998 року він був членом колгоспу імені «Ватутіна», реорганізованого в подальшому в КСП, та працював на різних сільськогосподарських роботах, що підтверджує в сукупності книгою обліку трудового стажу і заробітку колгоспника даного колгоспу, відомістю про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві №772 від 20.04.2025 року та довідкою №773 від 02.04.2025 року, виданими СТОВ «Запруднянське», на яке було перейменовано КСП ім. «Ватутіна».

Факт перейменування підтверджує довідкою СТОВ «Запруднянське» № 43 від 22.05.2025 року.

За результатами його звернення, - рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (в місці де на той момент мені зручніш всього було звертатися) від 11.04.2025 року, - йому було не зараховано до страхового стажу період роботи з 1987 року по 1998 рік у вищевказаному колгоспі, так як відсутня трудова книжка.

Нажаль, - трудова книжка за той період у нього дійсно не збереглася, - тому він змушений звернутися до суду для встановлення факту роботи в КСП ім. «Ватутіна», що йому потрібно для нарахування пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України чітко визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З огляду на вищевикладене та на підставі ст.ст. 1-5, ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, - заявник просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його заяви.

09.10.2025 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/1723/25, провадження № 2 - о/368/68/25.

04.11.2025 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 315, 316, 317, 318 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, призначено справу до судового слухання на 12 год. 00 хв. 10.12.2025 року.

В судове засідання, яке відбулося 10.12.2025 року, заявник ОСОБА_1 , - не з`явився, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій заявник просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в прохальній частині заяви, - підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 10.12.2025 року, представник заінтересованої особи, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, - не з`явився, хоча, - повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність:

- Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з витягу з Реєстру територіальної громади (номер витягу 2025/004385686 від 03.04.2025 року), - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - заявник по справі, - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи місце проживання заявника та положення ч. 1 ст. 316 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Сторони по справі:

- заявником по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Байраки Глибоцького району Чернівецької області, громадянин України, паспорт громадянина України, - ID - картка № НОМЕР_2 , виданий 08.12.2021 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

- заінтересованою особою по даній справі є юридична особа, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, (08500, Київська область, м. Фастів, вл. Саєнка Андрія, 10, Код ).

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

- Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

- Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

- Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

- Згідно ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

- Згідно ст.ст. 256-259 ЦПК України суди можуть встановлювати факти, що мають юридичне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, заявник, - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), - є особою пенсійного віку та має право на призначення їй пенсії за віком, проте, - не може реалізувати таке право (право на пенсійне забезпечення) в зв`язку з наступним:

- З 11 березня 1987 року по 10 грудня 1998 року, - заявник ОСОБА_1 , - був членом колгоспу імені «Ватутіна», реорганізованого в подальшому в КСП, та працював на різних сільськогосподарських роботах, що підтверджується в сукупності наступними документами, які містяться в матеріалах справи:

- книгою обліку трудового стажу і заробітку колгоспника колгоспу;

- відомістю про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві, - №772 від 20.04.2025 року;

- довідкою №773 від 02.04.2025 року, -

- які видані СТОВ «Запруднянське», на яке було перейменовано КСП ім. «Ватутіна».

Факт перейменування підтверджується довідкою СТОВ «Запруднянське» № 43 від 22.05.2025 року.

За результатами його звернення, - рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (в місці де на той момент мені зручніш всього було звертатися) від 11.04.2025 року, - ОСОБА_1 , - не зараховано до страхового стажу період роботи з 1987 року по 1998 рік у вищевказаному колгоспі, так як відсутня трудова книжка.

Нажаль, - трудова книжка за той період у нього дійсно не збереглася, так як втрачена, - тому заявник, - ОСОБА_1 , - звернувся до суду для встановлення факту роботи в КСП ім. «Ватутіна», - що заявнику потрібно для нарахування пенсії.

Враховуючи викладене, для призначення пенсії, - Заявнику необхідно підтвердити наявність в нього необхідного страхового стажу.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за наявності необхідного страхового стажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов 'язкового державного соціального страхування.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», - при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім 'я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народоження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Необхідно зазначити, що обов`язок щодо правильності ведення трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Тобто, Заявника не має бути позбавлено права на пенсію через неналежне ведення трудової книжки уповноваженою особою, зокрема, - через відсутність печатки на титульному аркуші трудової книжки.

Згідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаоїс роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», - для підтверджлення спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, встановлення вказаного факту (стаж роботи), - має для юридичне значення, так як дозволить заявнику, - ОСОБА_1 , - в повному обсязі реалізувати її право на пенсію.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих оокументів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в оокументі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 293, 315 Цивільною процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, факт, про який заявник ОСОБА_1 просить встановити суд, - має юридичне значення і не пов`язаний з вирішенням спору про право.

Отже, залишається єдиний спосіб вирішення виниклої проблеми, - звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Та, по результатах розгляду справи, - отримання заявником відповідного рішення суду.

При розгляді справи суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Судове рішення є підставою для оформлення майнових або особистих немайнових прав громадян.

Судом лише встановлюється, що документ, виданий певній особі, в дійсності їй належить, але суд не вправі вносити виправлення у цей документ.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4.15. глави 10, розділу 2 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, ч. 1 ст. 1221, ст. 1217, ст. 1261 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, - про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме:

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Байраки Глибоцького району Чернівецької області, громадянин України, паспорт громадянина України, - ID - картка № НОМЕР_2 , виданий 08.12.2021 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), -

- в період з 11 березня 1987 року по 10 грудня 1998 року працював в колгоспі (після реорганізації - КСП) імені Ватутіна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.12.2025 року.

Суддя: Закаблук О.В.