Справа № 933/792/25
Провадження № 2/933/147/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

за участі:

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача Кириченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Кириченко Олег Олексійович, до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в:

01.10.2025 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаним позовом, і просить встановити факт того, що громадянин ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги представник ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Роздолля, Краматорського району Донецької області, у віці 80 років, помер ОСОБА_4 , 1944 року народження. У зв`язку зі смертю спадкодавця на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, із земельної ділянки з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:01:000:0129, площею 12,4903 га. По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. На момент смерті спадкодавця, який був зареєстрований за постійним місцем проживання, та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані члени його родини: дружина - ОСОБА_1 ? та син - ОСОБА_2 , 1972 року народження, які є спадкоємцями за першою чергою спадкування за законом. При цьому, фактично на момент смерті спадкодавця, разом з ним проживала лише його дружина - позивачка по справі. Син спадкодавця та позивачки, ОСОБА_2 , фактично проживав та проживає дотепер у м.Ясинувата Донецької області, яке з 2014 року і до теперішнього часу є тимчасово окупованою територією. З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом, результатом розгляду якої стало відкриття 22.08.2025 року нотаріусом спадкової справи за №117/2025. Нотаріус видав заявниці свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки. Щодо іншої 1/2 частини у спадковому майні нотаріус повідомив позивачці, що право на їх спадкування за законом має інший спадкоємець за законом - відповідач по справі, який за нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину як особа, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не відмовилась від її прийняття.

Позивачка з усією відповідальністю стверджує, що в 2014 році її син - ОСОБА_2 , 1972 року народження, виїхав на постійне місце проживання в м.Ясинувата Донецької області, де до теперішнього часу і проживає за вказаною вище адресою. З того часу син жодного разу не приїздив до батьків, тобто, не проживав постійно разом зі спадкодавцем на момент його смерті. За наведених вище обставин позивачка по справі вважає, що отримати відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно в цілому, вона зможе виключно після встановлення в судовому порядку факту того, що відповідач по справі не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що і змушує її звернутися до суду з цим позовом через свого представника.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 09 грудня 2025 року.

09.12.2025 року було закінчено підготовче провадження, призначено справу до розгляду на 08 год. 30 хв. 12 грудня 2025 року.

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції по справі, представник позивача надав довідку про склад сім`ї, видану ОСОБА_1 Олександрівською селищною радою Краматорського району Донецької області від 15.08.2025 року № 215/11-16.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справу, шляхом оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті судової влади України (а.с.36).

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Роздолля Краматорського району Донецької області, у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2024 року (а.с.12).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 02.01.1971 року, ОСОБА_5 02.01.1971 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_6 » (а.с.11).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.08.2025 року, відбулась реєстрація спадкової справи № 117/2025 року після смерті ОСОБА_4 (а.с.13).

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 098216, ОСОБА_4 є власником земельної з кадастровим номером :01:000:0129, площею 12,49 га, яка розташована на території Беззаботівської сільської ради (а.с.14).

Позивач, 22.08.2025 року, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/2 частину земельну ділянку, розміром 12,4903 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 098216, кадастровий номер :01:000:0129, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15).

Право власності за позивачкою на 1/2 частину вказаної земельної ділянки, підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.08.2025 року (а.с. 16).

Як вбачається з копії паспорта громадянина РФ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Роздолля Олександрівського району Донецької області, зареєстрований з 19.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , ( так званої ДНР) (а.с.10).

Як вбачається з довідки, наданої старостою Новостепанівського старостинського округу Олександрівської селищної ради від 15.08.2025 року № 215/11-16, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті, разом з ним проживали: дружина ОСОБА_1 , 1951 року народження, син ОСОБА_2 , 1972 року народження, невістка ОСОБА_7 , 1979року народження, онук ОСОБА_8 , 1997 року народження.

Факт не проживання ОСОБА_2 постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 , підтвердили в судовому засіданні допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показав, що позивачку та її чоловіка знає добре, є сусідами. Подружжя ОСОБА_6 мають двоє дітей, які вже дорослі, та створили свої сім`ї. Діти виїхали із села ще до початку війни: донька ОСОБА_10 проживає в м. Орел РФ, син ОСОБА_11 зі своєю сім`єю, задовго до смерті батька, виїхав із села, та проживає у м.Ясинувата Донецької області. Син дуже рідко приїздив до батьків у гості, а доньку ОСОБА_10 взагалі не бачив, щоб вона приїздила. Батьки самі їздили до них у гості.

Допитаний в судовому засіданні, як свідок, ОСОБА_12 повідомив, що позивачку знає добре, проживають в одному селі. Сім`ю ОСОБА_6 знає добре, з чоловіком позивачки ОСОБА_13 , працював у колгоспі. ОСОБА_14 щзнає, що вони мають двох дітей доньку ОСОБА_10 та сина ОСОБА_11 , який також, працював з ним у колгоспі до 1996 року. Діти позивачки виросли, у них свої сім`ї, та проживають окремо, далеко від батьків. Знає, що син ОСОБА_11 , разом зі своєю дружиною та сином, тривалий час проживає у м. Ясинувата Донецької області. До батьків приїздив дуже рідко, був ще до війни. Знає, що позивачка та її покійний чоловік, їздили у гості до сина ОСОБА_11 у м.Ясинувата Донецької області.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, ч. 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач був зареєстрований за його місцем проживання: АДРЕСА_1 , проте, з травня 2020 року не проживає за вказаною адресою, є громадянином РФ, і проживає в м.Ясинувата Донецької області (так званої ДНР) (а.с.10).

Оскільки, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проте на момент смерті спадкодавця не проживав за вказаною адресою, то відсутні підстави вважати, що він, відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька.

Встановлення цього факту має для позивачки юридичне значення, оскільки відповідач є спадкоємцем першої черги за законом, зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, що позбавляє позивачку можливості отримання спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , незважаючи на те, що відповідач не проживав постійно за місцем реєстрації на момент відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищенаведених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви заявника, в інтересах якої діє її представник, та встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заявник надала достатньо суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог, викладених в заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 79, 81, 89, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Кириченко Олег Олексійович, до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити факт того, щогромадянин ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Роздолля, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав постійно разом зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 12.12.2025 року.

Суддя А.І. Шинкаренко