Справа № 643/3636/25
№ провадження 2-о/646/87/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,

присяжних Гонського Є.В., Цеми В.О.

при секретарі судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, оскільки вона не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, призначивши її опікуном.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025, дана справа надійшла в провадження судді Барабанової В.В.

Ухвалою судді від 21.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Залучено до розгляду у справі ОСОБА_2 , як особу, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною. Призначено судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 20.05.2025 доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення захисту прав особи, щодо якої вирішується питання про визнання особи недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 05.08.2025 за клопотанням заявника ОСОБА_1 по цивільній справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження якої доручено Харківській Філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ Україна». Провадження по справі на час проведення експертизи зупиненено.

Ухвалою суду від 02.10.2025 на виконання клопотання експерта провадження у справі поновлено та витребувано інформацію щодо звернення ОСОБА_2 за амбулаторною медичною допомогою до лікаря-психіатра за місцем реєстрації.

07.11.2025 після отримання відповіді на запит щодо витребування інформації, матеріали справи повторно направлено для подальшого виконання ухвали суду від 05.08.2025 про проведення експертизи.

26.11.2025 до суду надійшла справа з висновком судово-психіатричного експерта №714 від 17.11.2025. Розгляд справи продовжено.

У судове засідання учасники справи не з`явились, кожний окремо направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Адміністрацією Основ`янського району Харківської міської ради надано до суду подання про можливість призначення опікуном ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши висновок експерта, суд дійшов такого висновку.

За змістом статті 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявниці ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час проживає разом з нею та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2019 році заявниця почала помічати зміни в поведінці матері, а саме: ОСОБА_2 . Були дні, коли вона була безпідставно агресивною. На той час вона проживала на АДРЕСА_1 , окремо. Вона перестала доглядати за собою та впізнавати рідних, робила неадекватні вчинки та не могла пояснити, чому вона це зробила. Через деякий час вона не могла подзвонити або відповісти по телефону, увімкнути телевізор, приготувати собі їжу. Якщо виходила на вулицю, то могла довго сидіти чекати сусідів, бо не розуміла, як відкрити двері у під`їзд, хоча ключи в неї були із собою.

У червні 2020 року заявниця почала шукати лікаря з метою отримання інформації для пояснення її стану та звернулась в ДУ «Інститут неврології психіатрії та наркології НАМН України», який знаходиться у м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 46. Після обстеження їй поставили діагноз хвороба Альцгеймера з помірно вираженою деменцією.

За минулі 4 роки стан її погіршився, унаслідок цієї хвороби вона не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу та поїсти, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може даті оцінку своїм діям чи діям оточуючих, не виходить з квартири, пересувається по квартирі виключно зі сторонньою допомогою. На даний час заявниця із чоловіком та матір`ю проживають за адресою АДРЕСА_2 , і вона спостерігається психіатром районної міської поліклініки № 25.

Висновком судово-психіатричного експерта №714 від 17.11.2025, складеного судово-психіатричним експертом Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_3 підтверджено психічний стан ОСОБА_2 : контакт не продуктивний, мовному контакту недоступна. На звернення до неї майже не реагує. Інколи, після неодноразового до неї звернення, доторкання до неї, реагує поглядом, неадекватною посмішкою. Дезорієнтована в місці, навколишньому середовищі, часі. Суті питань зрозуміти не може. Самостійна спонтанна мова відсутня. Зібрати анамнестичні відомості зі слів підекспертної не представляється можливим через її психічну неспроможність, виражене в неї інтелектуально-мнестичне зниження, афатичні порушення. Розумова діяльність апродуктивна. Не впізнає своїх рідних (дочку). Не може вказати назву загальновідомих предметів, сформулювати слова, фрази, речення. Набуті навики простих побутових дій, тому числі й навики самообслуговування, втрачені. Того що відбувається не осмислює. Корекції недоступна. Психопродуктивної симптоматики не виявляється. На співрозмовника не дивиться. Міміка маловиразна, вираз обличчя, погляд розгублений, малоосмислений. Емоційні реакції сплощенні, недиференційовані, неадекватні. До того що відбувається байдужа, в ході бесіди пасивна. Якоїсь зацікавленості ні до чого не проявляє. Інструкцій самостійно не виконує, навіть найпростіших. Пасивно підпорядкована. В поведінці спокійна, впорядкована. До себе і до ситуації, що склалася неадекватна, некритична.

Відповідно до частини першої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» заборонено визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи.

Обґрунтовуючи вищезазначений висновок судово-психіатричної експертизи лікарем судово-психіатричним експертом зазначено про наступне: Аналіз матеріалів цивільної справи, представленої медичної документації показав, що ОСОБА_2 з 2020 р. оглядалася різними спеціалістами (невропатолог, терапевт, психіатр): невропатологом в червні 2020 р. встановлено діагноз: Хвороба Альцгеймера з помірно вираженою деменцією, пізній початок; в вересні 2024 р. психіатром встановлено діагноз: Деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком. За час спостереження в її психічному стані відмічалося: відсутність контакту, дезорієнтування в часі і місці, значне наростання інтелектуально-мнестичних, мовних, розумових порушень, втрата набутих навиків та навичок самообслуговування, дезадаптація в соціально-побутовій сфері, відсутність критики до свого стану. За час спостереження позитивної динаміки в психічному стані ОСОБА_2 не відмічалося.

Вищевказане та виявлені при даному амбулаторному обстеженні у ОСОБА_2 відсутність продуктивного контакту, різке зниження пізнавальної діяльності, інтелекту і пам`яті, дезорієнтація в часі, навколишньому середовищі, апродуктівність розумової діяльності, відсутність мовної продукції, втрата набутих навиків, в тому числі і навичок самообслуговування, виражені порушення в емоційно- вольовій сфері з емоційною недиференційованістю, неадекватністю, пасивною підпорядкованістю, повна дезадаптація в соціально-побутовій сфері, відсутність критики до свого стану та ситуації, що склалася, дозволяють говорити про наявність у неї хронічного, стійкого психічного розладу у формі деменції при хворобі Альцгеймера, що позбавляє ОСОБА_2 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з цим висновком ОСОБА_2 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції при хворобі Альцгеймера. ОСОБА_2 на теперішній час, відповідно до свого психічного, стану не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, судом під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_2 на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції при хворобі Альцгеймера, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність визнання ОСОБА_2 недієздатною.

За положеннями частини 1 статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений Главою 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

За положеннями ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб, над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Крім того, відповідно до п.3.1 вищезазначених Правил та вимог ст.ст. 62, 63 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

Перелік осіб, які не можуть бути опікунами, встановлено ст. 64 ЦК України та п. 3.2 вказаних вище Правил.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, ОСОБА_1 просила призначити її опікуном над матір`ю. Родинні відносини між заявником та ОСОБА_2 підтверджені наданим до суду свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Враховуючи, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , піклується про неї, проживає разом з нею, створивши необхідні побутові умови, тому з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , суд, перевіривши відсутність обставин, передбачених статтею 64 ЦК України щодо неможливості ОСОБА_1 бути опікуном, погоджується із поданням Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради за вих. №2-0/р від 16.07.2025 та вважає за можливе призначити її опікуном над недієздатною матір`ю.

При ухваленні цього рішення, судом враховується рішення Європейського Суду у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, п. 241, ECHR 2012, відповідно до якого право звертатися до суду щодо перегляду рішення про визнання недієздатності, є одним із найважливіших прав для відповідних осіб, адже у разі ініціювання такої процедури вона буде вирішальною для всіх прав і свобод, на які впливає визнання недієздатності.

З метою недопущення порушення прав і свобод остапенко Л.В., дотримуючись принципу періодичного судового контролю за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності, враховуючи положення частини шостої статті 300 Цивільного кодексу України, встановити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною два роки.

Керуючись ст.ст. 39,41,58, 60, 62,63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 23, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 293-300 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Чевона Річка, Хабаровського району, Хабаровського краю, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у 2(два) роки з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Роз`яснити, що скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: В.В. Барабанова

Присяжні: Є.В. Гонський

В.О. Цема