Справа № 493/1586/25
Провадження № 2/493/898/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Чабанюк І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бізнес Позика», в інтересах якого діє представник Мишевська Н.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 09.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 439301-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 кредитного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,76331809 % за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, вказану ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 439301-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 08.08.2025 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 32200,69 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 16000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 13800,69 грн.; сими прострочених платежів за комісією 2400,00 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Ухвалою судді від 03.09.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

16.10.2025 року представником позивача до суду подано додаткові пояснення по справі.

09.12.2025 року до суду надійшла заява представника відповідача, в які просив суд задовольнити позовні вимоги частково лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та просить відмовити в іншій частині позову з підстав приналежності його до категорії громадян, як військовослужбовця, який безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у відповідності до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 09.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір № 439301-КС-001 про надання кредиту, який відповідачем підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) G-6544 у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом їх зарахування на банківську картку позичальника, вказану ним у анкеті клієнта, на строк 16 тижнів зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 2400,00 грн. та з фіксованою процентною ставкою 0,76331809 % в день.

Отримання відповідачем 09.12.2021 року кредитних коштів у розмірі 16000,00 грн., підтверджується довідкою ТАС Рау щодо здійснення переказу грошових коштів.

ОСОБА_1 у порушення умов договору, в порядку та на умовах, визначених договором № 439301-КС-001 про надання кредиту, кредитні кошти не повернув.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом станом на 08.08.2025 року та з довідки про стан заборгованості, загальна заборгованість відповідача становить 32200,69 грн., з яких: 16000,00 грн. заборгованість за кредитом; 13800,69 грн. заборгованість за відсотками; 2400,00 грн. заборгованість за комісією.

Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст. 629 ЦК України).

Згідно з умовами договору про надання кредиту ОСОБА_1 зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити комісію та проценти за їх користування в повному обсязі у строки і на умовах, передбаченими договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором.

Законом України від 20.05.2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 такого змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу II Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань» під час проведення мобілізації дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Відповідно до положень ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалось.

Відповідно до пункту 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на період проходження військової служби на відповідача поширюються передбачені законом пільги, зокрема щодо ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується наданими відповідачем посвідченням серії НОМЕР_1 , військово-обліковим документом № 7, довідкою № 686 від 11.02.2025 року, позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки за кредитним договором.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість задоговором № 439301-КС-001 про надання кредиту в розмірі 18400,00 грн. (сума заборгованості за тілом кредиту 16000,00 грн.; комісія за надання кредиту 2400, 00 грн.) В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1384,20 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40 грн. ? 18400,00 грн. ? 32200,69 грн.)

Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 610-612, 629, 638, 639, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 277-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 439301-КС-001 про надання кредиту від 09.12.2021 року в загальному розмірі 18400,00 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста гривень), а також судовий збір у розмірі 1384,20 грн. (одна тисяча триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14.12.2025 року.

С У Д Д Я