Справа № 185/7300/25
Провадження № 2/185/5849/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства.

В С Т А Н О В И В

26.06.2025 року позивачка звернулась до суду з позовом до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що в період з січня 2019 року по 31 травня 2024 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між ними були відносини, як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного, що підтверджується спільними фотознімками.

З травня 2019 року на протязі приблизно шести місяців вони проживали за місцем реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з жовтня 2019 року вони мешкали за адресою: АДРЕСА_2 .

З грудня 2019 року мешкали за адресою: АДРЕСА_3 .

На початку 2021 року вони переїхали до мачухи позивачки за наступною адресою: АДРЕСА_4 .

Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з тим, що шлюбні стосунки між батьками дітей у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були, відомості про батька дітей були записані відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_2 , як під час вагітності позивачки, так і після народження дітей, визнавав їх своїми дітьми. Він супроводжував позивачку під час візитів у жіночу консультацію, забирав її з дітьми з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні дітей, дарував їм подарунки, вітав на свята, проводив з дітьми спільно час.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, 31.05.2024 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу на посаду розвідника 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти НОМЕР_1 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Незважаючи на територіальну віддаленість від сім`ї ОСОБА_2 продовжував допомагати позивачці та їх дітям матеріально, регулярно спілкувався з нами по телефону, за можливості відвідував їх.

У квітні 2025 року двоюрідна тітка ОСОБА_2 ОСОБА_5 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення № 995 від 07.04.2025 року про те, що ОСОБА_2 02.04.2025 року зник безвісті в районі н. п. Красне Перше, Куп`янського району Харківської області.

У даному сповіщенні також зазначено, що це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законодавством України.

Однак, юридично ОСОБА_2 не є батьком дітей, так як до зникнення безвісті останній не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних звєязків та встановлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неможливим.

На даний час позивачка, як законний представник малолітніх дітей, в їх інтересах має намір оформити на дітей пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог, її діти будуть забезпечені правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника батька ОСОБА_2 .

Крім того, встановлення факту батьківства необхідне для захисту майнових та немайнових прав дітей.

Ухвалою суду від 10 липня 2025 року було відкрито провадження у справі. Розгляд с прави було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Від Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) надійшла заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Інший відповідач - Центрально-міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав.

Дослідивши письмові матеріали справи, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин.

В період з січня 2019 року по 31 травня 2024 року позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між ними були відносини, як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, спілкувалися з родичами та друзями один одного, що підтверджується спільними фотознімками.

З травня 2019 року на протязі приблизно шести місяців вони проживали за місцем реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з жовтня 2019 року вони мешкали за адресою: АДРЕСА_2 .

З грудня 2019 року мешкали за адресою: АДРЕСА_3 .

На початку 2021 року переїхали до мачухи позивачки за наступною адресою: АДРЕСА_4 .

Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 14.01.2020 року складено відповідний актовий запис № 31 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 28.07.2020 року, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 08.04.2021 року складено відповідний актовий запис № 245 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 08.04.2021 року.

У зв`язку з тим, що шлюбні стосунки між батьками дітей у встановленому законом порядку органами ДРАЦС зареєстровані не були, відомості про батька дітей були записані відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4 від 23.04.2025 року та № 4 від 22.04.2025 року.

ОСОБА_2 , як під час вагітності позивачки, так і після народження дітей, визнавав їх своїми дітьми. Він супроводжував позивачку під час візитів у жіночу консультацію, забирав її з дітьми з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні дітей, дарував їм подарунки, вітав на свята, проводив з дітьми спільно час, що підтверджується їхніми спільними фотознімками.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, ОСОБА_6 31.05.2024 року був призваний на військову службу на посаду розвідника 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 1 розвідувальної роти НОМЕР_1 розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Незважаючи на територіальну віддаленість від сім`ї ОСОБА_2 продовжував допомагати позивачці та їх дітям матеріально, регулярно спілкувався з нами по телефону, за можливості відвідував їх.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_2 дійсно є батьком дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Починаючи з 2019 по 2021 рік позивачка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 в м. Кривий Ріг. Починаючи з 2021 року вони переїхали в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області до мачухи позивачки. Під час їхнього проживання в с. Межиріч в них народилась донька ОСОБА_4 . Після початку повномасштабної війни, позивачка виїхала з дітьми в Республіку Польщу. В свою чергу, ОСОБА_2 повернувся до рідного міста Кривий Ріг та мешкав там до моменту його мобілізації до лав ЗСУ. Під час проходження військової служби, останній матеріально допомагав позивачці та підтримував тісні зв`язки зі своєю сім`єю.

Свідок ОСОБА_8 повідомила наступне. Позивачка та ОСОБА_2 дійсно мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 2019 року. Під час їхнього проживання в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у них народився син - ОСОБА_3 , а вже коли вони переїхали в с. Межиріч Павлоградського району до мачухи позивачки, у них народилась донька - ОСОБА_4 . Вони жили дружно. Позивачка займалась доглядом за дітьми, а ОСОБА_2 підробляв по селу. Останній неодноразово працював у мого сина ОСОБА_9 , який є головою ФГ «Скіф». Після початку повномасштабної війни позивачка разом з дітьми поїхали в Польщу до матері ОСОБА_2 , яка вже померла, а ОСОБА_2 повернувся в Кривий Ріг, звідки і пішов служити в ЗСУ. Останній дійсно є батьком двох дітей та чоловіком (без реєстрації) позивачки.

У квітні 2025 року двоюрідна тітка ОСОБА_2 ОСОБА_5 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення № 995 від 07.04.2025 року про те, що ОСОБА_2 02.04.2025 року зник безвісті в районі н. п. Красне Перше, Куп`янського району Харківської області.

У даному сповіщенні також зазначено, що це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, встановлених законодавством України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 Сімейного Кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 126 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Норми ст. 130 СК України регулюють питання встановлення факту батьківства за рішенням суду, а саме у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, частина території України є тимчасово непідконтрольною, на ряді територій ведуться запеклі бойові дії, в тому числі в Харківській області, що унеможливлює здійснення вичерпних заходів для встановлення дійсного місця перебування військовослужбовця ОСОБА_2 , його долі, останній перебуває у стані «зниклий безвісти».

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-цзазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Відповідно до ст. 10 Сімейного кодексу України, якщо спірні відносини неврегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Беручи до уваги викладене, особливий статус ОСОБА_2 - «зниклий безвісти», з метою забезпечення захисту прав дітей на батьківство та пов`язані з цим права, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, та розглянути вказану справу в порядку позовного провадження, а саме за аналогією ст. 130 СК України, здійснити судовий захист невизнаного права в порядку позовного провадження, шляхом розгляду позову про встановлення факту батьківства особи, яка має статус військовослужбовця зниклого безвісти.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи те, що позивач просив залишити судові витрати за ним, суд приходить до висновку, що сплачені судові витрати у вигляді судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який вважається зниклим безвісти з 02 квітня 2025 року, стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , складеного 14 січня 2020 року Центрально-міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 31, вказавши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України

Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який вважається зниклим безвісти з 02 квітня 2025 року, стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , складеного 08 квітня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 245, вказавши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.

Суддя: В. О. Головін