Провадження №: 2-о/755/588/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті військовослужбовця,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Дніпровського районного у місті Києві суду із заявою окремого провадження, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні обов`язків військової служби під час бойових дій (виконання бойового завдання) із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації у районі села Андріївка Бахмутського району Донецької області.

На обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . З 15 лютого 2023 року його батько призваний до лав Збройних Сил України та перебував на військовій службі. Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 22 год. 17 хв. під час наступальних дій солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги 3 стрілецької роти 2 кулеметного взводу 2 кулеметного відділення військова частина НОМЕР_1 підірвався на міні та отримав бойові (осколкові) поранення несумісні з життям. Військовослужбовець був одягнений у засоби індивідуального захисту, видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не було помічено. Подія сталася у присутності свідків: солдата ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку із інтенсивністю обстрілів тіло ОСОБА_3 залишилося на позиції. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 липня 2023 року № 166/6 призначено службове розслідування з метою встановлення факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 . В ході службового розслідування з`ясовано, що тіло солдата ОСОБА_3 знаходиться біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області. Також в ході службового розслідування встановлено, що особиста зброя бійця знаходиться у лейтенанта ОСОБА_6 ..

Відповідно до Акту службового розслідування від 30 липня 2023 року № 29 було зібрано ряд доказів, які були підставою для оформлення результатів службового розслідування щодо факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 .

За результатами службового розслідування, оформленими наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 31 липня 2023 року № 193/6 наказано до отримання відповідних документів, що засвідчують факт смерті військовослужбовця, вважати, що солдат ОСОБА_3 зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання. До Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною першою статті 115 КК України, про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 зник безвісті під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області та на даний час його місцезнаходження не відоме, кримінальне провадження

№ 0000941.

У зв`язку із відсутністю документів про смерть ОСОБА_3 отримати свідоцтво про смерть заявник можливості не має.

З огляду на викладене заяву просила задовольнити.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, судове засідання у справі призначено на 16 жовтня 2025 року на 15-00 годину.

16 жовтня 2025 року у судовому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено до 25 листопада 2025 року до 16-00 год., у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду справи.

11 листопада 2025 року (вхід від 12 листопада 2025 року № 68826) до суду від третьої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення по справі. Проти задоволення заявлених вимог заперечили.

На обґрунтування заперечень зазначили, що відсутність у заяві мети встановлення юридичного факту не дає можливості повною мірою визначити коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб. Також після визначення всіх заінтересованих осіб, враховуючи мету встановлення юридичного факту, може виникнути спір про право, який не може розглядатися у порядку окремого провадження. Крім того, встановлення даного факту може вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб. Водночас, заявником не надано підтвердження відсутності спадкоємців у померлого.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: 1) встановлення факту смерті у порядку пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України;

2) встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру відповідно до пункту 9 частини першої статті 315 ЦПК України;

3) встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан у порядку статті 317 ЦПК України; 4) визнання фізичної особи померлою у порядку статті 46 ЦК України та статтею 305-309 ЦПК України.

Із заяви та доданих до неї документів вбачається, що військовослужбовець зник безвісті в період дії воєнного стану на території України, за обставин, які виникли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Тому, виходячи з положень частини другої статті 46 ЦК України, коли воєнні дії на території України не закінчилися та про закінчення воєнного стану на території України не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Частина друга статті 46 ЦК України визначає строк, зі спливом якого особа може бути оголошена померлою. Цей строк може бути загальним (два роки) або спеціальним (шість місяців) і пов`язується із встановленням події - моментом закінчення воєнних дій. У зв`язку із тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку, відповідно, ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою у порядку частини другої статті 46 ЦПК України.

З посиланням на постанову Верховного суду від 26 квітня 2023 року по справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року по справі № 753/8033/22, а також постанови Верховного суду від 28 лютого 2024 року по справі № 506/358/33 та від 13 березня 2024 року по справі № 204/7924/23, зазначили, що долучені заявником на підтвердження факту смерті матеріали службового розслідування військової частини не можуть достовірно свідчити про смерть військовослужбовця в конкретний час і за конкретних обставин. Так, в акті службового розслідування зокрема, зазначено військовослужбовця вважати зниклим безвісти. Інших доказів, які б підтверджували факт смерті, до заяви не долучено. Тому відсутні підстави для встановлення юридичного факту на підставі статті 317 ЦПК України.

У той же час, відповідно до частини другої статті 46 ЦПК України, фізична особа, яка зникла безвісти у зв`язку із воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнного стану, з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Тобто, норма частини другої статті 46 ЦК України встановлює строк шляхом вказівки на його початок (день закінчення воєнних дій) та тривалість (два роки). Положення другого речення цієї статті містять виняток із загального правила, яким надається право суду залежно від конкретних обставин скоротити цей строк. При цьому, суд скорочує тривалість строку, але початок перебігу залишається незмінним - день закінчення воєнних дій. Отже, відлік шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою має починатися саме з дня закінчення воєнних дій на території держави.

Як встановлено долученими до заяви результатами службового розслідування військової частини, військовослужбовець зник безвісти біля населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області. Таким чином, у зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою у порядку частини другої статті 46 ЦПК України.

З огляду на викладене Міністерство Оборони України також зазначило, що виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущення про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї особи, у порядку статті 315 ЦПК України.

З огляду на положення частини шостої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4, 6, 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», соціальні пільги та гарантії для сімей зниклих безвісти військовослужбовців, зокрема щодо виплати таким грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, виплата припиняється після набрання законної сили рішенням суду про оголошення померлим.

З наданих документів вбачається, що військовослужбовець зник безвісти.

В акті службового розслідування є тільки пояснення свідків про те, що військовослужбовець підірвався на міні, отримав поранення не сумісні з життям, зник безвісти під час виконання бойового завдання. Тобто, юридичний факт смерті військовослужбовця не встановлений, оскільки немає можливості здійснити встановленим порядком. Також відсутнє підтвердження, що свідки мають спеціальні звання та можуть констатувати смерть фізичної особи чи її причини. В акті службового розслідування та інших документах зазначено, що військовослужбовця слід вважати зниклим безвісти. Інших матеріалів, які б могли підтвердити смерть військовослужбовця до матеріалів справи не надано.

Враховуючи специфіку статусу військовослужбовця, доказами на підтвердження факту смерті військовослужбовця може бути довідка про загибель, видана командуванням військової частини, колективний акт про настання смерті, складений на місці загибелі та завірений командиром військової частини. Будь-які із вказаних документів до заяви не долучені.

Водночас, право на звернення за отриманням грошової допомоги виникне у заявника та інших заінтересованих осіб у випадку встановлення факту смерті особи або оголошення її померлою.

Положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги може бути реалізоване з дня загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. Тобто, законодавством, яке регулює порядок виплати одноразової грошової допомоги передбачено, що така виплата здійснюється виключно у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

У разі набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту смерті чи оголошення померлим особи, виплата відповідним особам грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця припиняється. У разі незалучення у справу осіб, які мають право на призначення та отримання пільг та гарантій щодо зниклого безвісті військовослужбовця їх права будуть порушені.

З урахуванням положень Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, а також Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам, з огляду на те, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, рішення суду про оголошення померлим військовослужбовця вплине на обов`язки з виплати грошового забезпечення та підготовки облікових документів військовою частиною, відтак доцільним є залучення у якості заінтересованої особи військової частини, в списках якої перебуває військовослужбовець

У задоволенні вимог заяви про встановлення факту смерті військовослужбовця просили відмовити.

17 листопада 2025 року (вхід. № 69691) до суду надійшла заява від представника третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про розгляд справи без участі свого представника.

24 листопада 2025 року (вхід. від 25 листопада 2025 року № 71647) представник заявника - адвокат Штундер Я.Г., подав до суду письмові пояснення по справі.

В письмових поясненнях зазначив, що чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть.

Заявником до заяви долучено докази перебування ОСОБА_3 на військовій службі та докази перебування в зоні активних бойових дій. Також надано докази, які підтверджують факт його смерті, зокрема: Витяг із журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК

2023 року № 8 (том 1) за ІНФОРМАЦІЯ_3; показання свідків солдата ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_5 ; рапорт від 27 липня 2023 року лейтенанта ОСОБА_7 командиром кулеметного взводу ЗСР в/ч НОМЕР_1 ; пояснення від заступника командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини № НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_8 ; витяг-доповідь від 19 липня

2023 року № 1038 старшого помічника начальника штату кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 по факту загибелі (БЗВ) військовослужбовця ОСОБА_3 ; витяг із позатермінового бойового донесення ОКП-КОСТЯНТИНІВКА від ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого помічника начальника штабу кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 ; Акт службового розслідування від 30 липня 2023 року № 29; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31 липня 2023 року № 193/6 Про результати проведення службового розслідування, за фактом можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 .

Всі додані до заяви про встановлення факту смерті докази, всі зазначені обставини беззаперечно стверджують факт смерті ОСОБА_3 та неможливість евакуювати тіло з зони бойових дій.

За своєю юридичною конструкцію норма статті 46 ЦК України регламентує право подання заяви відносно оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, або у зв`язку з воєнними діями або збройним конфліктом. В свою чергу, фактичні обставини по справі стверджують, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі села Андріївка Бахмутського району Донецької області, його тіло перебуває за координатами 48?29'58.7"N 37?57'03.2"Е, через інтенсивність бойових дій неможливо провести евакуацію. Тобто, має місце не просто підстави для припущення загибелі ОСОБА_3 у зоні проведення бойових дій, а саме смерть від осколкових поранень мінометного вогню, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_3 в період між 15:30 год. та 22:17 год.

З урахуванням викладеного вище, до даних правовідносин правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 02 квітня 2025 року у справі № 753/11685/24 не може бути застосована через різні фактичні обставини справи.

Вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

25 листопада 2025 року у судове засіданні учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Наступне судове засідання призначено на

08 грудня 2025 року на 10-00 год.

08 грудня 2025 року у судовому засіданні представник заявника - адвокат Іванова-Штундер Х.О., подала письмові пояснення у справі щодо неможливості застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02 квітня 2025 року по справі № 753/11685/24.

Адвокат Іванова-Штундер Х.О. у своїх поясненнях додатково зазначила, що встановлення факту військовослужбовця необхідне для захисту прав та інтересів дитини. Інформації про наявність у нього інших дітей заявнику не відомо. Також у нього була матір, про що зазначено в документах. Із заявником ОСОБА_3 проживав у не зареєстрованому шлюбі, однак, вважав себе одруженим. Вимоги заяви підтримала та просила встановити факт смерті військовослужбовця, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у заяві від 17 листопада 2025 року (вхід. № 69691) розгляд справи просили здійснювати без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві 12 вересня 2012 року складено відповідний актовий запис № 2600. Батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження від 17 березня 2016 року серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві.

До матеріалів справи долучено копію військового квитка від 21 травня 2007 року серії

НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 травня 2023 року до військового квитка ОСОБА_3 внесено запис про прийняття військової присяги, військова частина НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 21 лютого 2023 року № 57, військовозобов`язані, які прибули з метою комплектування військової частини НОМЕР_1 з 21 лютого 2023 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення і вважаються такими, що справи та присягу прийняли і приступили до виконання службових обов`язків, зокрема, солдат ОСОБА_3 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено номером обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти з 4 тарифним розрядом «солдат», на підставі поіменного списку від 21 лютого 2023 року № 2645/1, військового квитка НОМЕР_4 , особистий номер НОМЕР_5 .

Згідно з Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від

15 травня 2023 року № 82, відповідно до бойового розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 13 травня 2023 року № БР-502/36 ДСК вважаються такими, що прибули на постійне місце дислокації у АДРЕСА_1 і приступили до виконання службових обов`язків, зокрема, солдат ОСОБА_3 , номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу

3 стрілецької роти, на підставі бойового розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 13 травня 2023 року № БР-502/36 ДСК.

До матеріалів справи також долучено Витяг із бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 № 61/291 ОКП 08 червня 2023 року, у якому зазначено про те, що з метою подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації, реагування на зміни в оперативній обстановці та посилення угрупувань військ, наказано командиру військової частини НОМЕР_1 до 24-00 28 червня 2023 перейти в оперативне підпорядкування командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_6 для виконання бойових (спеціальних) завдань (пункт 3.1).

З витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 року № 8 (том 1) на ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 22 год. 17 хв. під час наступальних дій в квадраті Х солдат ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги 3 стрілецької роти 2 кулеметного взводу НОМЕР_7 кулеметного відділення (військова частина НОМЕР_1 ) підірвався на міні і отримав поранення несумісні з життям. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено. На посаді старший солдат ОСОБА_3 перебував з 21 лютого 2023 року. Свідки: солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 ..

В матеріалах справи міститься копія рапорту від 27 липня 2023 року командира кулеметного взводу ЗСР військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в

15-50 год. в районі лісосмуги Х-18, Х-15 бачив, як загинув ОСОБА_3 від осколкових поранень. В зв`язку з інтенсивністю обстрілів тіло ОСОБА_3 залишилося на позиції.

З пояснень заступника командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення лейтенанта ОСОБА_8 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він перебував у складі групи військовослужбовців 3 стрілецької роти виконував бойове завдання зі штурмових дій на вогневій позиції «Басейн» в районі села Андріївка Донецької області. Засвідчив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у другій половині під час зачистки ворожих позицій на вогневій позиції «Басейн»….номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти солдат ОСОБА_3 ,…загинули внаслідок ворожих мінометних та танкових обстрілів. Через інтенсивні та прицільні ворожі обстріли евакуювати тіла вищевказаних військовослужбовців не було можливості та вони залишилися за координатами.

22 липня 2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) винесено наказ № 166.6 «Про призначення службового розслідування за фактом можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 ». З метою встановлення факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною події, наказано провести службове розслідування з метою встановлення причин та умов можливої загибелі під час виконання бойового завдання номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною події.

В матеріалах справи також міститься витяг із Довідки-доповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1038 по факту загибелі (БЗВ) військовослужбовця військової служби по мобілізації номера обслуги кулеметного взводу 2 кулеметного відділення НОМЕР_8 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 . Зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 від чергового по КСП 3 стрілецької роти в зоні бойових дій надійшла доповідь по факту загибелі солдата 3 роти кулеметного взводу 2 кулеметного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме про те, що близько 22 год. 17 хв. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час наступальних дій солдат 3 роти кулеметного взводу 2 кулеметного відділення ОСОБА_3 номер обслуги військової частини НОМЕР_1 підірвався на міні та в результаті спричинених дій противника отримав бойові (осколкові) поранення не сумісні з життям. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено. У зв`язку із викладеним подано доповідь по підпорядкуванню.

У витязі із позатермінового бойового донесення ОКП-Костянтинівка від ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено, що 1 МБ 3 ошбр 9 АК СВ ЗС України під час оборонних дій вздовж каналу ОСОБА_11 в районі населеного пункту Олександро-Шультине о 22-17 год. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час наступальних дій в квадраті ..[…] 1МР, 401 ОСБ, ДПСУ […] солдат ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги 3 стрілецька рота кулеметний взвод 2 кулеметне відділення

401 ОСБ орезсбр ОК «Північ» ЗС України підірвався на міні і отримав поранення несумісні з життям. Тіло загиблого знаходиться в квадраті […] і буде евакуйоване за першої безпечної можливості. Особиста зброя бійця АК-74 № НОМЕР_9 знаходить у лейтенанта ОСОБА_6 , командира 1 стрілецької роти

401 ОСБ 143 орезсбр ОК «Північ» ЗС України. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено. На посаді номер обслуги 3 стрілецька рота кулеметний взвод 2 кулеметне відділення 401 ОСБ орезсбр ОК «Північ» ЗС України старший солдат ОСОБА_3 перебуває з 21 лютого 2023 року.

Свідками події зазначені солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та молодший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

До матеріалів справи долучено копію Акту службового розслідування від 30 липня 2023 року № 29, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_12 30 липня 2023 року, складеного відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 липня 2023 року № 166.6 «Про призначення службового розслідування за фактом можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 », тимчасово виконуючим обов`язки військового капелана військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_13 , яким було проведене службове розслідування щодо факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною події.

Зазначено, що згідно рапорту командира 3 стрілецької роти капітана ОСОБА_14 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_3 номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання на позиціях південно-західніше села Кліщіївка Бахмутського району Донецької області внаслідок прямого влучання з міномету загинув/зник безвісті.

Враховуючи матеріали службового розслідування, встановлено, що в діях солдата ОСОБА_3 відсутні ознаки адміністративного та кримінального правопорушення, а також дисциплінарного правопорушення, які б стали причинами чи створили умови умисного заподіяння збитків. Відсутність вчинення правопорушень підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені у ході проведення службового розслідування. Також встановлені розслідуванням факти свідчать про відсутність вини у діях солдата ОСОБА_3 .

З огляду на встановлені факти та обставини службове розслідування вирішено вважати завершеним.

До отримання відповідних документів, що засвідчують факт смерті військовослужбовця, вирішено, зокрема, вважати, що номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання, а також підготувати заяву за фактом зникнення безвісти номера обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу з стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 та направити її до відповідного територіального органу Національної поліції України, з метою отримання витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від

31 липня 2023 року № 193/6 «Про результати службового розслідування за фактом можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 », відповідно до вимог статті

85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 липня

2023 року № 166.6 «Про призначення службового розслідування за фактом можливої загибелі під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_3 », тимчасово виконуючим обов`язки військового капелана військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_13 було проведене службове розслідування щодо факту можливої загибелі під час виконання бойового завдання номера обслуги

2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною події. У ході проведення службового розслідування встановлено таке:

Номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу З стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 21 лютого 2023 року № 57, з 21 лютого 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 травня 2023 року № 82, відповідно до бойового розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_7 » від 13 травня 2023 року № БР-502/36 ДСК солдат ОСОБА_3 прибув на постійне місце дислокації у АДРЕСА_1 .

Відповідно до бойового розпорядження командира (військова частина НОМЕР_6 ) від 28 червня

2023 року № 61/291/окп, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 залучений для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Згідно із рапортом командира кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , стало відомо наступне: ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15 год. 50 хв. у районі лісосмуги [в районі села Андріївка], солдат ОСОБА_3 загинув від осколкових поранень. У зв`язку з інтенсивністю обстрілів можливості евакуювати тіло вищезгаданого військовослужбовця не було і воно залишилось на позиції.

Відповідно до пояснень заступника командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_8 з`ясовано, що тіло солдата ОСОБА_3 знаходиться біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області.

У журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 року № 8 (том 1) за ІНФОРМАЦІЯ_3 о 22 год. 17 хв., міститься інформація, що під час наступальних дій в квадраті Х, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 підірвався на міні і отримав поранення, несумісні з життям. Військовослужбовець був одягнутий в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено.

У позатерміновому бойовому донесенні ОКП-Костянтинівка міститься інформація про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 під час наступальних дій в квадраті Х, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу З стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 підірвався на міні і отримав поранення несумісні з життям.

Згідно довідки-доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1038 стало відомо наступне: «близько 22 год. 17 хв. під час наступальних дій номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 підірвався на міні та в результаті спричинених дій противника отримав бойові (осколкові) поранення не сумісні з життям. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено.

Враховуючи викладене вище наказано, серед іншого: 1) службове розслідування вважати завершеним; 2) до отримання відповідних документів, що засвідчують факт смерті військовослужбовця, вирішено, зокрема, вважати, що номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу

3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_3 біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання; 3) підготувати заяву за фактом зникнення безвісти номера обслуги

2 кулеметного відділення кулеметного взводу з стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 та направити її до відповідного територіального органу Національної поліції України. З метою отримання витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

До матеріалів справи також долучено копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження № 0000941, з якого встановлено, що 12 серпня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_15 від 11 серпня 2023 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за частиною першою статті 115 КК України у зв`язку з тим, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовець 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області та на даний час його місцезнаходження не відоме.

Водночас, відповідного Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали справи не містять, заявником не надано.

З матеріалів справи також встановлено, що 01 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 11 лютого 2025 року № 29/33.4-87 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки, з урахуванням наданих заявником документів, відсутні правові підстави для проведення державної реєстрації смерті та рекомендовано звернутися до суду. Одночасно також проінформовано, що за результатами проведеної перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

-встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

-- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства (пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Верховний Суд у свої постанові від 05 листопада 2025 року по справі № 944/5010/24 наголосив, що вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки, пов`язані з ним.

Відповідно до статті 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 зазначеного Закону України).

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту

20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який є продовженим і до теперішнього часу.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2345-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» статтю 317 ЦПК України викладено в новій редакції.

Статтею 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України та встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Таким чином, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях розширено перелік територій, щодо яких поширює свою дію стаття 317 ЦПК України. На даний час до них відносяться території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до діючого законодавства.

Вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи, зокрема після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, під час чи внаслідок ведення бойових дій, суди беруть до уваги обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України, та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту.

Також необхідно брати до уваги обов`язок держави розслідувати факти смерті особи, яка підпадає під її юрисдикцію.

Виняткове юридичне значення факту смерті особи; специфіка розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особлива роль суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, в своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати спрощеного та формального підходу при вирішенні таких справ.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі

№ 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі

№ 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Застосування законодавцем критерію з урахуванням конкретних обставин справи надає можливість суду, спираючись на докази наведені в справі, прийняти рішення про встановлення факту смерті особи після 23 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України.

Підставою для встановлення такого факту може бути будь-яка обставина, яка дає змогу суду зробити вірогідне припущення про смерть особи.

Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Крім того, суди зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року в справі

№ 753/8033/22.

Водночас, суд враховує таке.

У постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

При цьому, речення друге частини другої статті 46 ЦК України передбачено задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.

Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.

Також наголошено, що суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Отже, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, зокрема у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України), що узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22. Подібні висновки також сформульовані в постанові Верховного Суду від 24 червня 2025 року в справі № 740/3257/23.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначила, що позбавлена можливості зареєструвати в органах державної реєстрації актів цивільного стану смерть батька свого сина та отримати відповідне свідоцтво про смерть.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено з матеріалів справи солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

21 лютого 2023 року призваний на військову службу та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 номером обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти.

З метою подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації, реагування на зміни в оперативній обстановці та посилення угрупування військ, військова частина НОМЕР_1 з 28 червня 2023 року вважається такою, що перейшла в оперативне підпорядкування командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_6 для виконання бойових (спеціальних) завдань, про що свідчить витяг із Бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 від 28 червня

2023 року № 61/291/ОКП.

Таким чином, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув на постійне місце дислокації у місто Костянтинівка Краматорського району Донецької області та був залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань.

У журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номенклатурою ДСК 2023 року № 8 (том 1) за ІНФОРМАЦІЯ_3 о 22 год. 17 хв., міститься інформація, що під час наступальних дій в квадраті Х, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 підірвався на міні і отримав поранення, несумісні з життям. Військовослужбовець був одягнутий в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено.

У рапорті командира кулеметного взводу ЗСР військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_10 від 27 липня 2023 року зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в 15-50 год. в районі лісосмуги Х-18, Х-15 останній бачив, як загинув ОСОБА_3 від осколкових поранень. В зв`язку з інтенсивністю обстрілів тіло ОСОБА_3 залишилося на позиції.

У свої поясненнях заступник командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення лейтенант ОСОБА_8 також зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він перебував у складі групи військовослужбовців 3 стрілецької роти виконував бойове завдання зі штурмових дій на вогневій позиції «Басейн» в районі села Андріївка Донецької області та засвідчив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у другій половині під час зачистки ворожих позицій на вогневій позиції «Басейн»….номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти солдат ОСОБА_3 ,…загинули внаслідок ворожих мінометних та танкових обстрілів. Через інтенсивні та прицільні ворожі обстріли евакуювати тіла вищевказаних військовослужбовців не було можливості та вони залишилися за координатами.

Суд також враховує, що витяг із позатермінового бойового донесення ОКП-Костянтинівка від ІНФОРМАЦІЯ_3 також містить пряме посилення на загибель солдата ОСОБА_3 , зокрема, зазначено, що 1 МБ 3 ошбр 9 АК СВ ЗС України під час оборонних дій вздовж каналу ОСОБА_11 в районі населеного пункту Олександро-Шультине о 22-17 год. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час наступальних дій в квадраті ..[…] 1МР, 401 ОСБ, ДПСУ […] солдат ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер обслуги 3 стрілецька рота кулеметний взвод 2 кулеметне відділення 401 ОСБ орезсбр ОК «Північ» ЗС України підірвався на міні і отримав поранення несумісні з життям. Тіло загиблого знаходиться в квадраті […] і буде евакуйоване за першої безпечної можливості. Особиста зброя бійця АК-74 № НОМЕР_9 знаходить у лейтенанта ОСОБА_6 , командира 1 стрілецької роти 401 ОСБ 143 орезсбр ОК «Північ» ЗС України. Військовослужбовець був одягнений в засоби індивідуального захисту. Видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не помічено. На посаді номер обслуги

3 стрілецька рота кулеметний взвод 2 кулеметне відділення 401 ОСБ орезсбр ОК «Північ» ЗС України старший солдат ОСОБА_3 перебуває з 21 лютого 2023 року.

Свідками події зазначені солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та молодший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які безпосередньо перебували на місці події.

З матеріалів службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 22 год. 17 хв. біля села Андріївка Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання (наступальних дій) номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 підірвався на міні та в результаті спричинених дій противника отримав бойові (осколкові) поранення не сумісні з життям. У зв`язку з інтенсивністю обстрілів можливості евакуювати тіло військовослужбовця не було і воно залишилось на позиції. Особиста зброя бійця АК-74 № НОМЕР_9 знаходиться у лейтенанта ОСОБА_6 , командира 1 стрілецької роти 401 ОСБ 143 орезсбр ОК «Північ».

Таким чином, матеріали службового розслідування щодо солдата ОСОБА_3 містять твердження про факт загибелі військовослужбовця під час мінометного обстрілу від осколкових поранень, які не сумісні з життям.

Вказані події мали місце у присутності інших військовослужбовців та сприймалися ними особисто, у зв`язку із чим особисту зброю загиблого солдата було вилучено від тіла та передано уповноваженим особам військової частини з метою недопущення її втрати.

Суд враховує, що активні бойові дії на території Донецької області продовжуються дотепер, тривала битва в Бахмутському районі є загальновідомим фактом, наразі територія Бахмутського району є тимчасово окупованою, збір відповідних доказів смерті та пошук останків тіла у вказаній у матеріалах службового розслідування місцевості, може спричинити ризик для життя та здоров`я заявника чи інших осіб. Водночас, описані події мали місце ще в липні 2023 року, тобто, майже два з половиною роки тому.

Крім цього, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у списках військовополонених на обмін, інформація про стан його здоров`я, перебування у полоні відсутня. Заінтересованою особою - Міністерством оборони України, про такі обставини також не зазначено. Вказане також додатково свідчить про те, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув за подій, що мали місце ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, встановлені з матеріалів справи факти та обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області, внаслідок інтенсивного обстрілу ворога під час виконання бойового завдання.

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі під час бойових дій, відмова у встановленні факту смерті такого військовослужбовця не може вважатися такою, що відповідає завданню цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності (постанови Верховного Суду від 26 лютого 2024 року в справі № 686/9938/23 та від 25 квітня 2024 року в справі № 278/970/23).

Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, враховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).

Наявні у справі матеріали не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надають можливість зробити висновок про його смерть внаслідок обстрілу під час виконання обов`язків військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області. Тобто заявником надано належні та достатні докази, які узгоджуються між собою, та на підставі яких суд достовірно може встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не лише припустити імовірність його смерті.

Звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті батька її неповнолітнього сина під час виконання ним обов`язків військової служби, є належним способом захисту прав, оскільки від його встановлення залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене суд вважає встановленим факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання ним обов`язків військової служби в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 12, 13, 81, 265-268, 293, 294, 315-319, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті військовослужбовця, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання ним обов`язків військової служби в районі населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , остання відома адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

Міністерство оборони України, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_11, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3.

Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: бульв. Верховної Ради, буд. 8/20, м. Київ, 02000.

Суддя Олена ХРОМОВА