Справа № 624/1010/25
провадження № 2-о/624/29/25
УХВАЛА

15 грудня 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань по захисту Батьківщини в селі Стельмахівка Сватівського району Луганської області, проживали однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки в період з грудня місяця 2015 року по день загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що від першого шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 має доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті чоловіка, в травні місяці 2015 року познайомилася з ОСОБА_2 , який на той час у літній період постійно приїздив до села та майже щодня приходив до батька заявника, з яким був знайомий по роботі в Кегичівці. Спочатку між заявником та ОСОБА_2 складалися дружні стосунки, ОСОБА_5 більше спілкувався з батьком заявника, допомагав йому по господарству та ремонті техніки, а також почав приділяти увагу заявнику як жінці, потоваришував з донькою заявника і вже на той час був для них як член сім`ї. Такі стосунки продовжувалися майже рік. Заявник ставилася до нього як до товариша батька і не планувала пов`язувати подальше життя з ОСОБА_5 як з майбутнім чоловіком і батьком моєї доньки. Весь цей час батьки наполягали на тому, що ОСОБА_5 є спокійною, чесною, добропорядною людиною і в майбутньому може стати добрим чоловіком, а дитині може замінити батька і постійно наголошували на більш тісних стосунках з останнім. Приблизно з кінця 2015 року між ними з`явилися певні взаємовідносини, ОСОБА_5 почав залишатися в них на декілька днів і весь вільний час проводив разом з ними. Майже один раз на місяць їздили разом з ним і донькою до міста Харкова, проводили весь час разом, він потоваришував з донькою та приділяв їй велику увагу, купував речі, придбав мобільний телефон та ноутбук. В кінці 2015 року ОСОБА_5 познайомив заявника зі своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , яка мешкала в селищі Кегичівка зі своєю родиною. З її чоловіком і сином заявник познайомилася на Новий 2016 рік, який зустрічали всі разом в домоволодінні ОСОБА_6 в селищі Кегичівці і з тих пір майже кожні вихідні приїздили до них в гості. Також почали частіше зустрічатися і святкувати свята сім`ями. З цього часу з ОСОБА_5 заявник почала проживати разом повноцінною сім`єю, вели спільно господарство, підтримували тісні стосунки між собою, які притаманні подружжю та спільно допомагали доньці. Неодноразово між ними виникали розмови про реєстрацію шлюбу, але з різних причин відкладали цю подію на майбутнє. Ініціатором цього був ОСОБА_5 , але заявник відкладала цю подію, сумніваючись в міцності стосунків на майбутнє і хотіла перевірити почуття. Обидва працювали, але чоловік більше забезпечував сім`ю як матеріально так і в побутовому плані, також постійно мали спільний бюджет і всі зароблені чоловіком кошти він постійно віддавав у сім`ю, залишаючи собі певну суму на особисті потреби. Вже на той час у нас була повноцінна сім`я і разом вирішили придбати собі окреме житло в місті Харкові. Так, на спільні кошти у вересні місяці 2021 році купили частину будинку в м. Харкові за 13500 доларів США, який був зареєстрований на заявника за договором дарування. На той час заявник мала 3 тисячі доларів особистих накопичень, 2 тисячі доларів мав ОСОБА_5 , а суму в розмірі 4 тисяч доларів США дали батьки заявника та п`ять тисяч доларів дала в борг сестра ОСОБА_7 , з якою ми домовилися, що після продажу квартири, яка залишилася після смерті їх батьків та частково належала ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , повернуть їй всю суму боргу. Також, на спільні кошти в 2021 році придбали нові меблі в одну з кімнат та кухню і інші побутові речі, а також необхідні будівельні матеріали для поточного ремонту будинку. Перед купівлею нового житла в м. Харкові, в червні місяці 2021 року ми переїхали для проживання в квартиру ОСОБА_5 , яка знаходилася в селищі Кегичівка та почали робити в ній капітальний ремонт для подальшого продажу зі згоди сестри ОСОБА_7 . На період ремонту в квартирі, з серпня місяця 2021 року по кінець грудня тимчасово проживали в домоволодінні його сестри ОСОБА_6 . За взаємною згодою, враховуючи також поради батьків та сім`ї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в храмі селища Кегичівка провели обряд вінчання з ОСОБА_5 , на якому були присутні батьки заявника та сестра ОСОБА_7 зі своїм чоловіком. Під час святкування, в присутності батьків та сім`ї сестри чоловіка, домовилися, що зареєструють шлюб на весні 2022 року, коли закінчать ремонт в квартирі чоловіка та розрахуються по боргам за придбаний будинок. В січні місяці 2022 року разом з ОСОБА_5 та донькою повернулися до міста Харкова і проживали в їх будинку. Після початку повномасштабної війни, вже на початку березня місяця 2022 року ОСОБА_5 мобілізувався до лав Збройних сил України, був учасником бойових дій. Також, відразу на початку війни, зважаючи на постійні обстріли міста, в березні місяці 2022 року заявник з донькою переїхала на проживання до своїх батьків у село Власівка і зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. З ОСОБА_5 спілкувалися телефоном та за допомогою повідомлень в месенджері. З початку війни ОСОБА_5 два рази приїздив додому у с. Власівку, але відпустки були короткочасними строком на одну добу. Так чоловік приїздив в червні 2022 року та в жовтні місяці цього ж року, про свою службу майже нічого не розповідав, але казав про те, що його підрозділ перебуває за ОСОБА_9 на Куп`янському напрямку. Під час відпусток, першого разу він привіз 50 тисяч гривен, а другого разу 80 тисяч гривень для її та донькою забезпечення та для повернення повної суми боргу сестрі. В травні місяці 2023 року заявник повернула всю суму боргу сестрі ОСОБА_10 , який також складався і з накопичень, що залишив ОСОБА_5 . Як було зазначено вище, весь цей час з кінця 2015 року до моменту загибелі чоловіка, проживали разом з ним спочатку в домоволодінні батьків, частково в домоволодінні його сестри ОСОБА_6 з чоловіком та невеликий проміжок часу в їх спільному будинку в м. Харкові, тобто, проживали однією сім`єю з загиблим, як чоловік та дружина, піклувалися один за одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 загинув виконуючи службові обов`язки під час служби в Збройних силах України та виконанню бойового завдання по захисту Батьківщини в селі Стельмахівка, Сватівського району, Луганської області. Смерть останнього настала внаслідок вибухової травми, тобто смертельного поранення, яке було ним отримано під час проходження військової служби в Збройних силах України. 3 січня 2023 року сім`я заявника, спільно з сім`єю сестри ОСОБА_5 поховали чоловіка на кладовищі селища Кегичівки. Всі витрати на поховання чоловіка були розділені між ними навпіл. Встановлення юридичного факту необхідне насамперед, для увіковічення пам`яті про ОСОБА_5 , набуття відповідного правового статусу як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а також отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з його смертю під час проходження ним військової служби як дружини, яка проживала із померлим однією сім`єю без реєстрації шлюбу, але за умови, що такий встановлений рішенням суду та інших соціальних пільг та виплат, передбачених законодавством України про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей. Отже, встановлення факту може мати юридичне значення для отримання грошових сум, призначених до виплати в якості одноразової грошової допомоги, а також отримання юридичного статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження по справі в порядку окремого позовного провадження.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслало заяву про проведення розгляду справи без участі представника, за наявними матеріалами.

Міністерство оборони України надало письмові пояснення третьої особи щодо заяви, згідно з яким Міноборони вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає та не може бути розглянута в порядку окремого провадження та має бути залишена без розгляду. Так, зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, даний факт повністю заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, у заявниці фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, і який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження. Оскільки між сторонами існує спір про право, суд не вправі продовжувати розгляд даних вимог в порядку окремого провадження, а така підлягає залишенню без розгляду. Таким чином, враховуючи те, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження. Також вважає за необхідне клопотати про витребування у Кегичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії актових записів цивільного стану про народження, народження дітей, смерть батьків ОСОБА_2 . Розгляд справи просить провести без участі представника Міністерства оборони України.

Представник заявника, адвокат Доценко Ю.Г., подав відповідь на письмові пояснення заінтересованої особи, за якими вважає, що пояснення Міністерства оборони України та клопотання про залишення заяви без розгляду не ґрунтується на нормах процесуального та матеріального законів, обґрунтування чого полягає у наступному. Представник заінтересованої особи в своєму поясненні вказує, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певного факту у порядку окремого провадження є спір про право і вважає, що в даних правовідносинах, на його думку, наявний такий спір, що унеможливлює в подальшому розгляд судом даної справи в порядку окремого провадження. Заінтересована особа не може виявляти інтересу до цієї справи, не є учасником сімейних правовідносин, а результати вирішення спору гіпотетично можуть впливати на інтереси сторони тільки в майбутньому, що не є на даний час ознаками порушення будь-якого права заінтересованої особи в правовідносинах і можливо буде вирішуватися в майбутньому поза меж цивільного судочинства. В той же час, встановлення фактів, про які вказала заявниця, є необхідним для неї для узаконення певних сімейних правовідносин, соціального статусу та можливого отримання соціальних виплат, передбачених законодавством. Встановлення таких фактів згідно з чинним законодавством передбачає лише в порядку цивільного судочинства, та їх встановлення заявник не пов`язує з необхідністю вирішення в майбутньому спору про право цивільне з заінтересованими особами цієї справи. Доводи представника заінтересованої особи, фактично зводяться до твердження про вірогідне виникнення в майбутньому спору між заявницею та Міністерством оборони щодо права на отримання соціальних виплат та одноразової грошової допомоги, який може бути вирішений і можливо буде вирішуватися виключно в порядку адміністративного судочинства. Одноразова грошова компенсація за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та виплачується членам сім`ї військовослужбовця, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Отже, ті факти, який заявниця просить встановить суд, у даному випадку дійсно має юридичне значення для отримання заявницею соціальних пільг, соціальних виплат та інших виплат, передбачених законодавством, але таке право може виникнути в подальшому і не вирішується при розгляді даної справи в порядку цивільного судочинства. Встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу із померлим призведе до реалізації прав заявниці на отримання грошових виплат, що у свою чергу не свідчить про наявність спору про право цивільне. Натомість, спір у порядку адміністративного судочинства може виникнути лише у разі після звернення заявниці з відповідними вимогами до органів військового управління про виплату відповідних грошових сум та отримання нею в цьому відмову. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61- 13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61- 12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61- 126св22)). З урахуванням викладеного, вважає, що наразі не має спору про право між заявником та заінтересованою особою, якою визначено Міністерство оборони України, щодо невизнання чи оспорювання з їх боку обставин проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Просить залишити клопотання представника заінтересованої особи без задоволення і продовжити розгляд справи по суті.

Представник заявника, адвокат Доценко Ю.Г. також подав клопотання про залучення до участі у справі як заінтересовану особу військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Клопотання обґрунтоване тим, що місцем останньої роботи (служби) до загибелі ОСОБА_2 була військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, отже для повного з`ясування обставин у справі, виникає необхідність у залученні військової частини НОМЕР_1 як заінтересовану особу у справі. Заявив про проведення розгляду справи та клопотання про залучення до справи заінтересованої особи без участі сторони заявника по справі. Клопотання просить задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглядаючи заяву заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, суд виходить з таких положень Закону.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Тобто, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Велика Палата Верховного Суду, у своїх висновках, викладених у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, висловилася, що між особою - заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду встановила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

Також, аналізуючи твердження представника заінтересованої особи щодо виникнення спору про право у зв`язку зі зверненням у майбутньому заявника до Міністерства оборони України щодо надання соціальної допомоги, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Спір про право має бути реальним, а не гіпотетичним. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 640/10329/16 (провадження № 61-38св18), від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22), від 20 листопада 2024 року у справі № 179/986/23 (провадження № 61-10086св24).

Необхідність встановлення факту спільного проживання заявника разом із загиблою особою, ведення спільного господарства та знаходження на повному утриманні, з метою реалізації прав, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також зазначення заінтересованою особою в поданому до суду клопотанні про наявність спору про право самі по собі ще не свідчать про наявність спору про право.

Отже, доводи представника заінтересованої особи про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасними і непідтвердженими. У клопотанні не наведено обставин, які підтверджують наявність спору про право (між ким існує спір).

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про залишення заяви без розгляду, та продовжує розгляд заяви в порядку окремого провадження.

Розглядаючи клопотання представника заявника про залучення до участі у справі заінтересованої особи, суд керується такими положеннями Закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З огляду на те, що порядок залучення чи заміни заінтересованої особи у ЦПК України не врегульований, а відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, суд при заміні заінтересованої особи керується вимогами статті 53 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне залучити до участі у справі заінтересованою особою військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Вирішуючи клопотання заінтересованої особи про витребування доказів, суд виходить з таких положень Закону.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З метою об`єктивного вирішення спору у контексті з правовими приписами ст.ст. 10, 12,13, 213 ЦПК України, суд доходить висновку про доцільність часткового задоволення клопотання про витребування доказів. В матеріалах справи наявна копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України складеного стосовно ОСОБА_2 . За таких обстави необхідність витребування копії актового запису про його народження відсутня.

Також суд зазначає, що на сьогодні актові записи складені на території колишнього Кегичівського району зберігаються в Берестинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У зв`язку із залученням заінтересованої особи, витребування доказів, судовий розгляд справи на підставі ч.2 ст. 198, ст. 223 ЦПК України, підлягає відкладенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 53, 83, 84, 198, 223, 260 293, 294, 315 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання про залишення заяви без розгляду відмовити.

Залучити до участі у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю як заінтересовану особу військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Зобов`язати заявника направити залученій заінтересованій особі копію заяви з копіями поданих до неї документівта надати суду докази такого направлення.

Запропонувати залученій заінтересованій особі подати до суду до розгляду справи пояснення щодо заяви з посиланням на докази, якими воно обґрунтовується. Одночасно з надісланням пояснення до суду копії пояснення та доданих до нього документів надсилаються заінтересованою особою іншим учасникам справи.

У разі ненадання заінтересованою особою пояснень у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами.

Зобов`язати Берестинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати до суду копії актових записів складених стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: про народження у нього дітей, про смерть його батьків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Докази надати до наступного судового засідання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України за невиконання ухвали з відповідальної особи може бути стягнуто штраф в дохід державного бюджету у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Розгляд справи відкласти до 15-30 години 15 січня 2026 року, у приміщенні Кегичівського районного суду Харківської області за адресою: вул. Миру, 26, с-ще Кегичівка, Берестинський район, Харківська область.

У судове засідання викликати учасників справи, надіслати їм копію цієї ухвали.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2017/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Т.В. Богачова