У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Левицької Я.К.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,

приватного виконавця Крайчинського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Приватбанк»,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Приватбанк».

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_16 до складу якого входять виконавче провадження № НОМЕР_14 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець P.O. від 24.10.2017 № 16708, та виконавче провадження № НОМЕР_15 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2025 по справі № 759/15477/24, боржником за якими є ОСОБА_1 .

На момент звернення до суду сума заборгованості боржником не погашена та з його боку не вчиняється жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, що на думку приватного виконавця, свідчать про свідоме невиконання боржником рішення суду, що набрало законної сили. При цьому, приватним виконавцем вжито всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення. За таких обставин, а також враховуючи значну суму заборгованості, не надання боржником витребуваних документів (декларації про доходи), захист прав та інтересів стягувана стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення. Приватний виконавець вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовими рішеннями.

У судовому засіданні приватний виконавець підтримав подання з підстав, наведених у ньому.

Сторони у судове засідання не викликались відповідно до положень ч. 4 ст. 441 ЦПК України.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_16, до складу якого входять:

- виконавче провадження № НОМЕР_14 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець P.O. від 24.10.2017 № 16708 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 71 182,86 грн. 06.02.2018 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику за адресою, визначеною виконавчим документом та заявою стягувача. Станом на 04.11.2025 вимоги виконавчого документа Боржником не виконано.

- виконавче провадження № НОМЕР_15 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2025 по справі № 759/15477/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 16.03.2012 року станом на 09.07.2024 року у розмірі 185 872, 64 грн, а також сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 г. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2025. 09.05.2025 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої того ж дня направлено боржнику за адресою, визначеною виконавчим документом та заявою стягувала, однак вимоги рішення суду боржником не виконано.

Постановами приватного виконавця від 06.02.2018 та від 09.05.2025 про відкриття виконавчих проваджень, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно за встановленою формою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5. Зазначені вимоги приватного виконавця проігноровані.

Відповідно до інформаційної довідки ДФС України боржник мав відкритий рахунок в АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , однак постанову про арешт коштів повернуто без виконання з підстав зняття ОСОБА_1 з обліку та закриття рахунку.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки ДФС України боржник мав відкриті рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкриті в AT «Універсал Банк» НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , відкриті в AT КБ «ПриватБанк», на які також постановою приватного виконавця накладено арешт. Проте, за результатами вжитих заходів з примусового виконання рішень, приватним виконавцем встановлено відсутність достатніх коштів на рахунках боржника для виконання судового рішення.

Відповідно до відповіді з ДФС за 2020 рік боржник отримував дохід від ФЛП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою приватного виконавця від 07.05.2020 звернуто стягнення на заробітну плату боржника. В період з 07.05.2020 по 15.09.2020 здійснювалось часткове відрахування із заробітку боржка. Стягнуті кошти, у відповідності до вимог статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», розподілені між сторонами виконавчого провадження.

Згідно відповіді з Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві за даним боржником транспортних засобів не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до відомостей ДФС України Боржник - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 працевлаштована та отримує дохід в ОСОБА_3 , код ЄДРІІОУ або РНОКПП страхувальника, по яким надано відомості про заробітну плату , НОМЕР_9 АДРЕСА_3 . Постановою приватного виконавця від 09.05.2025 звернуто стягнення на заробітну плату боржника, однак, відповідно до поштового відправлення, постанова приватного виконавця повернута за закінченням стооку зберігання. Адресат за даною адресою не розшуканий.

Відповідно до інформаційної довідки Державної міграційної служби України Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації повідомлено, що за наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_10 . Відповідно до інформаційної довідки Державної прикордонної служби України від 14.07.2025 № 280297586 та № 296680102 від 15.10.2025, боржник систематично здійснює виїзди за межі країни: «Боржник: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 Дата перетину кордону з: 01.01.2024 по: 15.10.2025 Номер відповіді: Дата перетину кордону: 15.09.2025 03:17 ПІБ боржника: ОСОБА_1 ПІБ боржника латинськими літерами: ОСОБА_1 Напрям перетину: В`їзд Вид документу: закордонний паспорт Серія, номер документу/IP карта: НОМЕР_10 Громадянство: Україна Номер відповіді: НОМЕР_11 Дата перетину кордону: 05.09.2025 20:33 ПІБ боржника: ОСОБА_1 ПІБ боржника латинськими літерами: ОСОБА_1 Напрям перетину: Виїзд Вид документу: закордонний паспорт Серія, номер документу/ІР карта: НОМЕР_10 Громадянство: Україна Номер відповіді: НОМЕР_12 Дата перетину кордону: 23.05.2024 04: ІНФОРМАЦІЯ_2 ПІБ боржника латинськими літерами: ОСОБА_1 Напрям перетину: В 'їзд Вид документу: закордонний паспорт Серія, номер документу/IP карта: НОМЕР_10 Громадянство: Україна Номер відповіді: НОМЕР_13 Дата перетину кордону: 11.05.2024 20:58 ІІІБ боржника: ОСОБА_1 ПІБ боржника латинськими літерами: ОСОБА_1 Напрям перетину: Виїзд Вид документу: закордонний паспорт Серія, номер документу/IP карта: НОМЕР_10 Громадянство: Україна».

Однак, станом на 04.11.2025 приватним виконавцем з боржника стягнуто 11 541,87 грн. в межах здійснених заходів з примусового виконання по ВП № НОМЕР_14. Відповідно до інформаційної довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боржником напряму сплачено стягувачу ще 42 080,82 грн. Станом на 04.11.2025 залишок боргу за ВП № НОМЕР_14 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець P.O. від 24.10.2017 № 16708 становить 19 095,45 грн. боргу та 1 909,54 грн. основної винагороди приватного виконавця. Станом на 04.11.2025 залишок боргу за ВП НОМЕР_17 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2025 по справі № 759/15477/24 становить - 188 295,04 грн боргу та 18 829,50 грн основної винагороди приватного виконавця.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

У разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи) (п. 2 розділу ХІІІ Інструкції).

Отже, ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

При цьому, оскільки приватний виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

У ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачено обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», тощо.

Приватний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за кордон, крім посилання на нормативні акти, не зазначив, в чому проявляється ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, а посилання на ухилення від виконання рішень суду ґрунтуються лише на тому, що остання в період з 01.01.2024 по 15.10.2025 їздить за кордон.

Крім цього, суд бере до уваги, що невиконання судового рішення полягає у невжитті фізичною особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання фізичної особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: фізична особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Так, як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що боржник самостійно частково здійснював погашення існуючої заборгованості на користь стягувача, а також заборгованість частково стягувалась у примусовому порядку. Крім того, згідно відомостей податкового органу боржник працює та отримує дохід в ОСОБА_3 , отже стягнення можу бути звернуто на дохід такої особи. Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять постанов про розшук майна боржника.

Таким чином, факт ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання покладених на неї рішенням суду обов`язків не доведений приватним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Суд також звертає увагу і на те, що приватним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання про тимчасове обмеження у боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 260-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.К. Левицька