Справа № 214/3535/25
15 грудня 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/3535/25 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
Представники: від позивача Грибанов Д.В.,
Представник ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку (надійшла до суду 24.04.2025), в якій просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі вимог 28 719 грн. 50 коп., зокрема:
-заборгованість за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 18 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 13 200 грн. 00 коп.;
-заборгованість за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 10 519 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 850 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 7 159 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 510 грн. 00 коп.;
-стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору 3 028 грн. 00 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17.07.2023 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №4285366 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість ОСОБА_1 у порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 18 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 13 200 грн. 00 коп. При цьому, 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором позики №4285366 від 17.07.2023, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 18 200 грн. 00 коп.
Крім того, 14.02.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1015024 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість ОСОБА_1 у порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 10 519 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 850 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 7 159 грн. 50 коп., заборгованість за комісією за надання кредиту 510 грн. 00 коп. При цьому, 30.07.2024 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №30072024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 10 519 грн. 50 коп.
З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за кожним із вищевказаних договорів, дійсний кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій. З огляду на те, що відповідач наявну заборгованість за кредитними договорами перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду.
Ухвалою суду від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача Грибанов Д.В. в судове засідання не з`явився, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (п.4), просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, будучи неодноразово повідомленим належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористався, причини неявки не відомі.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, повторну неявку та не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17.07.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як кредитором та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір позики (за фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4285366 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами п.2 договору, позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у безготівковій формі в сумі 3 000 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський рахунок позичальника банківську картку, емітовану банком України. Строк позики 13 дні, процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 32,38%, процентна ставка за користування позикою починаючи з другого дня користування 2,5% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день.
Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.п.5.1-5.3 договору).
Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 3 000 грн. 00 коп.
Натомість ОСОБА_1 в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав належним чином. Як слідує з наданого розрахунку, станом на 25.01.2024 за кредитним договором №4285366 від 17.07.2023 утворилась заборгованість у загальному розмірі 18 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 13 200 грн. 00 коп. Станом на 28.02.2025 розмір заборгованості залишався незмінним.
14.02.2024 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №1015024 (індивідуальна частина) у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору (п.1) позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. загальним строком на 105 днів з 14.02.2024, що складається з пільгового (15 днів з 14.02.2024 до 29.02.2024) та поточного (90 днів, з 01.03.202024 до 29.05.2024).
За користування кредитом позичальник сплачує проценти: протягом пільгового періоду за ставкою 2,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (загалом складає 945 грн. 00 коп.); протягом поточного періоду за ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (загалом складає 6 210 грн. 00 коп.). Тип процентної ставки фіксована.
За надання кредиту позичальник сплачує комісію у розмірі 510 грн. 00 коп., що нараховується за ставкою 17% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору).
Відповідно до п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальникові безготівково на рахунок з використанням картки № НОМЕР_1 . Номер цієї платіжної картки вказаний позичальником у поданій заяві на отримання кредиту як номер картки, на яку має бути перерахована сума кредиту.
Сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться відповідно до Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з графіком (додаток №1 до договору) загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (105 днів) складає 7 155 грн. 00 коп., комісії 510 грн. 00 коп., загальна орієнтовна сукупна вартість кредиту 10 665 грн. 00 коп.
Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.6 договору). Цього ж дня ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту №1015024/інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).
Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 3 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №35512171 від 14.02.2024.
Як слідує з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ», в рахунок погашення кредиту ОСОБА_1 здійснив платіж 05.03.2024, який було розподілено таким чином: 150 грн. 00 коп. зараховано на погашення тіла кредиту, 600 грн. 00 коп. зараховано на погашення процентів, 150 грн. 00 коп. комісії. Жодних платежів після 05.03.2024 відповідач не здійснив. Оскільки ОСОБА_1 в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав у повному обсязі, тому утворилась заборгованість у загальному розмірі 10 519 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 850 грн. 00 коп. (з розрахунку: 3 000 грн. 150 грн.), заборгованість по відсоткам за користування кредитом 7 159 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 510 грн. 00 коп.
Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами за кожним з кредитних договорів, та наявним у справі доказам в їх сукупності, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх
Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України).
Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України Про електронну комерцію).
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кожного з договорів, їх форму, наявність електронних підписів одноразовим ідентифікатором з боку позичальника ОСОБА_1 та представників кредиторів, суд дійшов висновку, що договір позики №4285366 від 17.07.2023 та кредитний договір №1015024 від 14.02.2024 дійсно укладені сторонами правочинів в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договорів, їх дійсність.
Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договорів внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договорів, під час їх підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) та затвердженому сторонами графіку платежів.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
У ході судового розгляду також встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором позики №4285366 від 17.07.2023, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 18 200 грн. 00 коп.
Крім того, 30.07.2024 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №30072024/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024, укладеним із ОСОБА_1 , у загальному розмірі вимог 10 519 грн. 50 коп.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Враховуючи, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» як первісні кредитори свої зобов`язання за договорами позики/кредиту перед ОСОБА_1 виконали у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, а відповідачем не надано, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд доходить висновку про обґрунтованість звернення до суду.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з розрахунками заборгованості, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 28 719 грн. 50 коп., зокрема:
-заборгованість за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 18 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 13 200 грн. 00 коп.;
-заборгованість за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 10 519 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 850 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 7 159 грн. 50 коп., заборгованість за комісією 510 грн. 00 коп.
Після відступлення прав вимоги від первісних кредиторів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», нарахування процентів на тіло кредиту, штрафних санкцій не здійснювались, а сума відступленого боргу за кожним із вищевказаних договорів залишилась незмінною.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, як і презумпція правомірності їх не спростована.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 не здійснив у повному обсязі погашення заборгованості по кредитам ні перед попередніми кредиторами, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернув кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договорів, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача як дійсно кредитора заборгованість за тілом кредиту за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 3 000 грн. 00 коп. та за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 2 850 грн. 00 коп. (з урахуванням сплачених відповідачем коштів 05.03.2024). Правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн. 00 коп. за договором позики №4285366 від 17.07.2023 відсутні з огляду на недоведеність отримання ОСОБА_1 кредиту саме у такому розмірі (за умовами договору кредит відповідач отримав у сумі 3 000 грн. 00 коп., докази його збільшення матеріали справи не містять).
Що стосується заборгованості за комісією за надання кредиту за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 510 грн. 00 коп., то суд вважає такий розмірі частково необґрунтованим, оскільки умовами договору розмір комісії за надання кредиту було визначено 510 грн. 00 коп., з яких 05.03.2024 відповідач сплатив 150 грн. 00 коп. Відтак, розмір заборгованості за комісією підлягає зменшенню до 360 грн. 00 коп.
Що стосується заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованих за кожним із кредитним договорів, укладених із ОСОБА_1 , то суд не може повністю з ними погодитись, а тому вважає за необхідне навести власний розрахунок.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України.
Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог.
Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно умов укладених із ОСОБА_1 кредитних договорів, сторони домовились, що договори є строковими.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відтак, у межах обумовленого договорами строку кредитування до закінчення дії кредитних договорів, відповідач зобов`язаний був повернути кредиторам позику в сумі отриманого тіла кредиту і сплатити проценти за користування нею за узгодженою ставкою за кожен день користування позиками. Оскільки строк дії усіх вищевказаних кредитних договорів закінчився, тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним.
У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Проаналізувавши зміст кожного з кредитних договорів та надані позивачем розрахунки заборгованості суд приходить до висновку, що нарахування процентів проведене частково невірно.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості до договору позики №4285366 від 17.07.2023 слідує, що станом на момент відступлення права вимоги за цим договором заборгованість по процентам була нарахована поза межами строку дії договору, тобто вже за період, коли у попереднього кредитора припинилось право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку із закінченням строку кредитування.
Беручи до увагу строк кредитування (13 днів), розмір процентної ставки, та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 1 871 грн. 40 коп., виходячи з розрахунку: (3 000 грн. (сума позики) * 32,38% (процентна ставка за 1-й день користування позикою) : 100% * 1 день = 971,40 грн., (3 000 грн. (сума позики) *2,5% (процентна ставка починаючи з 2-го дня користування позикою) : 100% *12 днів = 900 грн., що загалом складає 1 871,40.
Що стосується кредитного договору №1015024 від 14.02.2024, то суд враховує, що загальний розмір процентів в межах строку кредитування за пільговим та поточним періодами визначений у розмірі 7 155 грн. 00 коп.. При цьому, за рахунок здійсненого відповідачем платежу 05.03.2024 на погашення процентів було зараховано 600 грн. 00 коп., в результаті чого розмір процентів підлягає зменшенню до 6 555 грн. 00 коп., виходячи з розрахунку: 7 155 600.
Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши проведені перерахунки заборгованості по кредитним договорам за кожною зі складових, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення ОСОБА_1 кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у загальному розмірі 14 636 грн. 40 коп., що включає:
-заборгованість за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 4 871 грн. 40 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 1871 грн. 40 коп.;
-заборгованість за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 9 765 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 850 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 6 555 грн. 00 коп., заборгованість за комісією за надання кредиту 360 грн. 00 коп.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 846 грн. 32 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (94%). Вимог про відшкодування інших судових витрат сторонами не заявлено.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 544 грн. 28 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (51%).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 14 636 грн. 40 коп., що включає:
-заборгованість за договором позики №4285366 від 17.07.2023 у розмірі 4 871 грн. 40 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 1871 грн. 40 коп.;
-заборгованість за кредитним договором №1015024 від 14.02.2024 у розмірі 9 765 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2 850 грн. 00 коп., заборгованість по процентам 6 555 грн. 00 коп., заборгованість за комісією за надання кредиту 360 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 1 544 грн. 28 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду складено та підписано без проголошення 15.12.2025.
Суддя О.І. Євтушенко