01.12.2025 Справа № 372/5164/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участю секретаря судового засідання Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю з Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_2 мати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, від 02 квітня 2024 року, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Життям та здоров`ям дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не бере та не переймається розвитком дитини. Не спілкується з дитиною у повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Офіційно не працевлаштована, веде аморальний спосіб життя. Також зазначено, що останні півтора року ОСОБА_2 проживає на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із співмешканцем. Від сусідів надходили повідомлення про порушення громадського порядку з боку відповідача та її співмешканця, а саме крики, нецензурна лексика та погрози. Неодноразово викликалася поліція та дитину передавали до знайомих, оскільки мати з співмешканцем були у нетверезому стані. Згідно з Актом обстеження умов проживання від 16.09.2024 № 94, умови незадовільні, в помешканні брудно, присутні таргани та неприємний запах, санітарно-гігієнічні норми недотримані. Відповідно до Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, малолітнього ОСОБА_3 було вилучено з родини, де він проживав та направлено до дитячого відділення КНП Обухівської БЛІЛ. Обухівський відділ поліції ГУНП повідомив, що на громадянку ОСОБА_2 двічі складено адміністративні матеріали щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та відповідач не реагувала на зауваження. Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Української міської ради, що відбулось 18 вересня 2024 року. Мати малолітнього, на засідання комісії з`явилася та пояснила, що просто погано себе почувала. З метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду та просить позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її дитини: малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дітей.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

01 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Оржеховської А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву згідно якого зазначено, що матеріали справи містять Акт обстеження умов проживання від 16.09.2024 року, в якому зазначено лише загальні формальні фрази, а саме те, що у помешканні брудно, розкидані речі бігають таргани, проте за цим же самим актом у дитини є окреме ліжечко, іграшки, коляска для прогулянок тобто немає ніяких належних доказів того, що дійсно сторона відповідача не здійснює опіку над дитиною. Дитина в віці рік і 4 місяці повинна бути доглянута та нагодована її потреби є базовими. Сторона позивача замість того, щоб позбавляти батьківських прав повинні були спочатку уважно вивчити життєві обставини в яких живе дана родина усіляко сприяти відновленню їх психологічної стабільності, а цього зроблено не було. Також зазначила, що дана сім`я має постійний дохід працюючи в майстерні по ремонту годинників, через те, що в Київській області постійні перебої зі зв`язком та обстріли на жаль вона не змогла як представник вчасно отримати від своїх клієнтів підтверджуючих документів і стабільно зв`язатись із відповідачем, зв`язок просто переривається або взагалі поза зоною та від того на день судового засідання вони не змогли обмінятись наявними документами. Окрім того, зазначила, що у разі задоволення даного позову, дитина буде фактично виховуватись без матері та це може призвести до негативних наслідків, а саме може посприяти у формуванні стійкого переконання проте, що його батьки кинули в дитинстві, і це може негативно вплинути на подальше життя цієї дитини. Тому, просила суд, відмовити у задоволенні позовних вимог Органу Опіки та піклування Української міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Соколенко С. на електронну адресу суду надійшло клопотання у якому просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника та просила позов задовольнити повністю.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило, на зв`язок у судове засідання в режимі відеоконференції представник відповідача не вийшла.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_4 (відомості записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України) та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 квітня 2024 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 09.

16 вересня 2024 року комісією у складі: служби у справах дітей та сім`ї Української міської ради, сектору ювенальної превенції ВП Обухівського РУП ГУНП в Київській області, «Центру надання соціальних послуг» Української міської ради проведено обстеження умов проживання дитини та складено відповідний Акт та Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини з яких убачається, що адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 мати, ОСОБА_5 співмешканець та ОСОБА_1 дитина. Умови проживання незадовільні, у помешканні брудно, присутні таргани та неприємний запах, санітарно-гігієнічні норми недотримані. Малолітній ОСОБА_6 перебував разом із співмешканцем матері, який був у нетверезому стані. На момент відвідування родини матері вдома не було, зі слів громадянина ОСОБА_7 - невідомо де мати. Також було з`ясовано у сусідів, що мати вже певний час перебуває в алкогольному сп`янінні разом із співмешканцем та ведуть аморальний спосіб життя. Дитину відібрано з родини, де він проживав та направлено до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до копії акту про факт передачі дитини, у присутності інспектора СЮП Обухівського РУП ГУНП в Київській області Рижичева В.С. малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі Акту проведення оцінки рівня безпеки було передано ОСОБА_8 .

З копії листа Обухівський відділ поліції ГУНП в Київській області, зазначено, що до Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на спецлінію 102 неодноразово надходили повідомлення про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , перебуває разом зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та знаходиться в стані алкогольного сп`яніння чим наражає дитину на небезпеку. На матір малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак жінка не реагує на зауваження та свою поведінку не змінює.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 .

З даного висновку вбачається, що ОСОБА_2 не виконує свій конституційний обов`язок передбачений ст. 51 Конституції України та ст. ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного Кодексу України по утриманню та вихованню дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального розвитку. У зв`язку з чим з метою захисту законних прав та інтересів дітей, а також враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Української міської ради від 18.09.2024 року (протокол 10) вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо її малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

26 вересня 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області прийнято рішення про відібрання дитини та затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо її малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

У ст. 155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У ч. 1 ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, судом установлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , данні факти, згідно зі п. 2 ст.164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, як такої, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, підготовку до самостійного життя, взагалі не спілкується з сином, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, байдужа до його долі.

Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про можливість позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.3 до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить зі змісту позовних вимог, та у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, яка в силу свого віку є працездатною, та вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити громадянку України ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь установи чи особи на утриманні (під опікою), якої перебуватиме дитина, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ, НОМЕР_2 (адреса: 08720, Обухівський р-н., м. Українка, пл. Т. Шевченка, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.А.Свєтушкіна