ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 303/5581/20

провадження № 61-16251св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Сердюка В. В.,

суддів: Ігнатенка В. М., Калараша А. А., Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року в складі судді Кость В. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року в складі колегії суддів Куштана Б.П., Джуги С. Д., Кожух О. А.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності та поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовано тим, що з 06 липня 1995 року до 30 вересня 2020 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . За період шлюбу вони набули у власність рухоме та нерухоме майно.

Позивач вказував, що станом на момент укладання шлюбу він був матеріально забезпеченим і фінансово незалежним, що дало змогу йому акумулювати значну суму грошових коштів та почати власну справу з міжнародних транспортних перевезень.

Із 12 березня 1997 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець, в основу підприємницької діяльності були залучені його особисті кошти. До переліку майна, що підлягає поділу, входить як спільне сумісне майно, так і майно, яке він вважає особистою власністю. Майнові активи, на які він просить визнати за ним право особистої приватної власності, набуті ним як суб`єктом підприємницької діяльності, їх вартість оплачена з рахунків підприємця, а тому вони не підлягають віднесенню до спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи викладене, позивач просив суд:

1. Визнати за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на:

1) земельну ділянку площею 0,376 га, кадастровий номер :01:007:0073, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) 5/100 частин, що становить 788 кв. м (літ. А) нежитлової будівлі, та 50,8 кв. м (літ. В), за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) 417/5000 частин цілісного майнового комплексу загальною площею 1002 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) земельну ділянку площею 0,8 га, кадастровий номер :01:006:0077, за адресою: АДРЕСА_2 -А;

5) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 17 серпня 2013 року;

6) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 21 серпня 2013 року;

7) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_5 , шасі № НОМЕР_6 , рік випуску 2015, дата набуття у власність 22 жовтня 2015 року;

8) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_7 , шасі № НОМЕР_8 , рік випуску 2014, дата набуття у власність 19 березня 2014 року;

9) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_9 , шасі № НОМЕР_10 , рік випуску 2012, дата набуття у власність 21 серпня 2013 року;

10) автомобіль марки Renault, модель Magnum (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_11 , шасі № НОМЕР_12 , рік випуску 2006, дата набуття у власність 14 вересня 2010 року;

11) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_14 , рік випуску 2012, дата набуття у власність 16 серпня 2013 року;

12) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_15 , шасі № НОМЕР_16 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 20 серпня 2013 року;

13) автомобіль марки DAF, модель XF 460 FT (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_17 , шасі № НОМЕР_18 , рік випуску 2014, дата набуття у власність 03 жовтня 2014 року;

14) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е) державний номерний знак НОМЕР_19 , шасі № НОМЕР_20 , рік випуску 2011, дата набуття у власність 17 серпня 2013 року;

15) KOGEL, модель SVKA24 (Н/ПРИЧІП-РЕФРЕЖИРАТОР-Е) державний номерний знак НОМЕР_21 , шасі № НОМЕР_22 , рік випуску 2008, дата набуття у власність 02 жовтня 2010 року;

16) KOGEL, модель SN24 (Н/ПР-БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_23 , шасі № НОМЕР_24 , рік випуску 2014, дата набуття у власність 19 березня 2014 року;

17) SCHWARZMULLER, модель S-1 (Н/НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_25 , шасі НОМЕР_26 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 06 червня 2013 року;

18) SCHWARZMULLER, модель S-1 (Н/НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_27 , шасі НОМЕР_28 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 07 червня 2013 року;

19) KOGEL, модель SN24 (НАПІВПРИЧІП Н/ПР-БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_29 , шасі № НОМЕР_30 , рік випуску 2014, дата набуття у власність 04 жовтня 2014 року;

20) SCHWARZMULLER, модель S-1 (Н/НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_31 , шасі НОМЕР_32 , рік випуску 2012, дата набуття у власність 30 березня 2012 року;

21) KOGEL, модель SN24 (НАПІВПРИЧІП Н/ПР-БОРТОВИЙ-ТЕНТОВАНИЙ) державний номерний знак НОМЕР_33 , шасі № НОМЕР_34 , рік випуску 2015, дата набуття у власність 22 жовтня 2015 року;

22) SCHWARZMULLER, модель S-1 (Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е) державний номерний знак НОМЕР_35 , шасі НОМЕР_36 , рік випуску 2012, дата набуття у власність 26 червня 2012 року;

23) SCHWARZMULLER, модель S-1 (Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е), державний номерний знак НОМЕР_37 , шасі НОМЕР_38 , рік випуску 2013, дата набуття у власність 01 березня 2013 року;

2. Визнати за ОСОБА_1 42/100 частки права власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :01:005:0168 (судом помилково зазначено :01:005:018), площею 0,10 га;

3. Визнати за ОСОБА_2 (відповідачка) 58/100 часток права власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :01:005:0168 (суд помилково зазначив :01:005:018), площею 0,10 га;

4. Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

1) автомобіль марки Daimler, модель Chrysler D державний номерний знак НОМЕР_39 , шасі № НОМЕР_40 , рік випуску 2001, дата набуття у власність 06 червня 2006 року;

2) автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску;

3) автомобіль марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_43 , кузов НОМЕР_44 , двигун НОМЕР_45 , 2015 року випуску;

4) мотоцикл марки Aprilia, Dorsoduro 750, державний номерний знак НОМЕР_46 , шасі номер НОМЕР_47 , двигун номер НОМЕР_48 , 2013 року випуску;

5) автомобіль марки Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_49 , vin код НОМЕР_50, кузов НОМЕР_50 , двигун номер НОМЕР_51 , 2012 року випуску;

6) квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 04;

5. Здійснити розподіл у рівних частках та визнати за позивачем та відповідачкою право власності по 1/2 частині за кожним на:

1) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

2) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) земельну ділянку площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) будинок, загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 (право власності набуто на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 2015 року № 870);

5) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

6) земельну ділянку площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, за адресою: АДРЕСА_5 .

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права особистої приватної власності на майно та стягнення грошових коштів як компенсації вартості 1/2 частки в майні.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що за період перебування сторін спору у шлюбі вони набули спільне сумісне майно. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Набуте ними у шлюбі майно є їх спільною сумісною власністю, оскільки з моменту укладання шлюбу в них був тільки спільний бюджет, який фактично складався з грошових коштів, заощаджених позивачем за зустрічним позовом. Згодом сторони позичили кошти та почали спільно займатися торговельною діяльністю.

З 2008 року вантажні автомобільні перевезення стали основним видом підприємницької діяльності як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 , а в 2016 році вони спільно заснували товариство у Словацькій Республіці.

В основу підприємницької діяльності покладено їх спільні грошові кошти та спільна праця, тому майно відповідача за зустрічним позовом як фізичної особи-підприємця, в тому числі і те, що використовується ним для господарської діяльності, є спільним майном подружжя.

Враховуючи викладене, позивачка за зустрічним позовом просила суд:

1. Визнати об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

1) нежитлову будівлю загальною площею 788,00 кв. м, споруди № 1, 2 мощення І, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0073, загальною площею 0,3760 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0077, загальною площею 0,8000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) транспортні засоби:

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_52 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_7 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_28 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_53 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_4 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_16 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_54 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_38 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_55 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_10 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_9 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_14 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_13 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп н/пр напівпричіп н/пр-бортовий-Е, vin НОМЕР_30 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_56 ;

- марки Kogel, модель SVKA 24, тип кузова напівпричіп рефрежиратор-Е, vin НОМЕР_22 , колір чорний, рік випуску 2008, державний номерний знак НОМЕР_57 ;

- марки DAF, модель ХF 460 FТ, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_18 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_58 ;

- марки Renault, модель Magnum, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_12 , колір білий, рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_11 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_6 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп н/пр-бортовий-тентований, vin НОМЕР_34 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_59 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_20 , колір чорний, рік випуску 2011, державний номерний знак НОМЕР_60 ;

- марки Daimler, модель Chrysler D, тип кузова фургон, vin НОМЕР_61 , колір білий, рік випуску 2001, державний номерний знак НОМЕР_39 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_24 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_62 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_26 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_63 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_64 , рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_65 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_66 , рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_67 ;

2. Поділити спільне сумісне майно подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на:

1) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:005:0168, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :10:104:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку загальною площею 0,1654 га з кадастровим номером :10:104:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;

7) 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,3760 га, кадастровий номер :01:007:0073, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

8) 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,800 га, кадастровий номер :01:006:0077, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

9) транспортні засоби:

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_52 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_7 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_28 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_53 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_4 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_16 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_54 ;

- марки Schwarzmuller модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_38 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_55 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_10 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_9 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_14 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_13 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп н/пр напівпричіп н/пр-бортовий-Е, vin НОМЕР_30 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_56 ;

- марки Kogel, модель SVKA 24, тип кузова напівпричіп рефрежиратор-Е, vin НОМЕР_22 , колір чорний, рік випуску 2008, державний номерний знак НОМЕР_57 ;

- марки DAF, модель ХF 460 FТ, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_18 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_58 ;

- марки Renault, модель Magnum, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_12 , колір білий, рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_11 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_6 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп н/пр-бортовий-тентований, vin НОМЕР_34 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_59 ;

- марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_20 , колір чорний, рік випуску 2011, державний номерний знак НОМЕР_60 ;

- марки Daimler, модель Chrysler D, тип кузова фургон, vin НОМЕР_61 , колір білий, рік випуску 2001, державний номерний знак НОМЕР_39 ;

- марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_24 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_62 ;

- марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_68 , колір чорний, рік випуску 2012 державний номерний знак НОМЕР_13 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_26 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_63 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_64 , рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_65 ;

- марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_66 , рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_67 ;

- марки Aprilia, модель Dorsoduro 750, тип кузова мотоцикл/мотоцикл-А-загальний, № шасі НОМЕР_69 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_46 ;

3. Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на:

1) квартиру АДРЕСА_6 ;

2) земельну ділянку загальною площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

3) земельну ділянку загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0353, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

4) 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;

5) 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,3760 га, кадастровий номер :01:007:0073, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

6) 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,800 га, кадастровий номер: :01:006:0077, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

7) транспортні засоби:

- марки Volvo, модель XC60, тип кузова легковий універсал - В, № кузова НОМЕР_50 , колір сірий, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_49 ;

- марки Mercedes-Benz, модель 814 D-KA, тип кузова фургон - С, № кузова НОМЕР_42 , колір білий рік випуску 2004, державний номерний знак НОМЕР_41 ;

- марки Volkswagen, модель Jetta, тип кузова легковий седан - В, № кузова НОМЕР_44 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_43 .

4. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 8 600 209,00 грн як грошову компенсацію вартості 1/2 частки будинковолодіння на АДРЕСА_2 та 1/2 частки транспортних засобів: марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_52 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_7 ; марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_2 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_1 ; марки Schwarzmuller, модель S-1, тип кузова напівпричіп бортовий-Е, vin НОМЕР_28 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_53 ; марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_4 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_3 ; марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_16 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_54 ; марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_10 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_9 ; марки DAF, модель FT XF 105, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_14 , колір чорний, рік випуску 2012, державний номерний знак НОМЕР_13 ; марки Kogel, модель SVKA 24, тип кузова напівпричіп рефрежиратор-Е, vin НОМЕР_22 , колір чорний, рік випуску 2008, державний номерний знак НОМЕР_57 ; марки DAF, модель ХF 460 FТ, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_18 , колір чорний, рік випуску 2014, державний номерний знак НОМЕР_58 ; марки Renault, модель Magnum, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_12 , колір білий, рік випуску 2006, державний номерний знак НОМЕР_11 ; марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_6 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_5 ; марки Kogel, модель SN 24, тип кузова напівпричіп н/пр-бортовий-тентований, vin НОМЕР_34 , колір чорний, рік випуску 2015, державний номерний знак НОМЕР_59 ; марки DAF, модель FT XF 105.460, тип кузова сідловий тягач-Е, vin НОМЕР_20 , колір чорний, рік випуску 2011, державний номерний знак НОМЕР_60 ; марки Aprilia, модель Dorsoduro 750, тип кузова мотоцикл/мотоцикл-А-загальний, № шасі НОМЕР_69 , колір чорний, рік випуску 2013, державний номерний знак НОМЕР_46 .

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 12 листопада 2020 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийняв до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , об`єднав їх в одне провадження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням від 05 січня 2021 року первісний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

1) земельну ділянку загальною площею 0,3760 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0073;

2) нежитлові будівлі площею 788 кв. м (літ. А) та 50,8 кв. м (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) 417/5000 частин цілісного майнового комплексу загальною площею 1 002 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) земельну ділянку несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності площею 0,800 га, кадастровий номер :01:006:0077, за адресою АДРЕСА_2 ;

5) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , рік випуску 2013;

6) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , рік випуску 2013;

7) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_5 , шасі № НОМЕР_6 , рік випуску 2015;

8) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_7 , шасі № НОМЕР_8 , рік випуску 2014;

9) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_9 , шасі № НОМЕР_10 , рік випуску 2012;

10) автомобіль марки Renault, модель Magnum (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_11 , шасі № НОМЕР_12 , рік випуску 2006;

11) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_14 , рік випуску 2012;

12) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_15 , шасі № НОМЕР_16 , рік випуску 2013;

13) автомобіль марки DAF, модель XF 460 FT (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_17 , шасі № НОМЕР_18 , рік випуску 2014;

14) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_19 , шасі № НОМЕР_20 , рік випуску 2011;

15) Н/ПРИЧІП-РЕФРИЖЕРАТОР-Е марки KOGEL, модель SVKA24, державний номерний знак НОМЕР_21 , шасі № НОМЕР_22 , рік випуску 2008;

16) Н/ПР-БОРТОВИЙ-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_23 , шасі № НОМЕР_24 , рік випуску 2014;

17) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_25 , шасі НОМЕР_26 , рік випуску 2013;

18) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_27 , шасі НОМЕР_28 , рік випуску 2013;

19) НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_29 , шасі № НОМЕР_30 , рік випуску 2014;

20) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_31 , шасі НОМЕР_32 , рік випуску 2012;

21) НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-ТЕНТОВАНИЙ марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_33 , шасі № НОМЕР_34 , рік випуску 2015;

22) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S1, державний номерний знак НОМЕР_35 , шасі НОМЕР_36 , рік випуску 2012;

23) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_37 , шасі НОМЕР_38 , рік випуску 2013.

Визнав об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

1) будинковолодіння та земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0168 (суд помилково зазначив :01:005:018), площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) квартиру загальною площею 72,8 кв. м (житлова площа 39,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) житловий будинок, загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

7) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

8) земельну ділянку площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, за адресою: АДРЕСА_5 ;

9) автомобіль марки Daimler, модель Chrysler D, державний номерний знак НОМЕР_39 , шасі № НОМЕР_40 , рік випуску 2001;

10) автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску;

11) автомобіль марки Volkswagen, модель Jetta, державний номерний знак НОМЕР_43 , кузов НОМЕР_44 , двигун НОМЕР_45 , рік випуску 2015;

12) мотоцикл марки Aprilia, Dorsoduro 750, державний номерний знак НОМЕР_46 , шасі номер НОМЕР_47 , двигун номер НОМЕР_48 , 2013 року випуску;

13) автомобіль марки Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_49 , Vin код НОМЕР_50 , кузов НОМЕР_50 , двигун номер НОМЕР_51 , 2012 року випуску.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку домоволодіння та земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0168 (судом зазначено :01:005:018), площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку:

1) квартири загальною площею 72,8 кв. м (житлова площа 39,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 04;

2) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) земельної ділянки площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) житлового будинку загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

6) земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

7) земельної ділянки площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, за адресою: АДРЕСА_5 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку:

1) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

2) земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

3) земельної ділянки площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) житлового будинку, загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

5) земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

6) земельної ділянки площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, за адресою: АДРЕСА_5 .

Визнав за ОСОБА_1 право власності на:

1) автомобіль марки Daimler, модель Chrysler D, державний номерний знак НОМЕР_39 , шасі № НОМЕР_40 , рік випуску 2001;

2) автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску;

3) автомобіль марки Volkswagen, модель Jetta, державний номерний знак НОМЕР_43 , кузов НОМЕР_44 , двигун НОМЕР_45 , рік випуску 2015;

4) мотоцикл марки Aprilia, Dorsoduro 750, державний номерний знак НОМЕР_46 , шасі номер НОМЕР_47 , двигун номер НОМЕР_48 , 2013 року випуску.

У задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом відмовив.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння та земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0168 (судом зазначено :01:005:018), площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 72,8 кв. м (житлова площа 39,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер 04.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_49 , Vin код НОМЕР_50 , кузов НОМЕР_50 , двигун номер НОМЕР_51 , 2012 року випуску.

У задоволенні іншої частини вимог за зустрічним позовом відмовив.

Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 70 150,00 грн у рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску.

Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 770,59 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору за первісним позовом.

Стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 644,81 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору за зустрічним позовом.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за період спільного проживання сторін у шлюбі ними набуто спільне сумісне майно, яке підлягає поділу між колишнім подружжям порівну, оскільки жоден з них не довів необхідності відступлення від рівності відповідних частин.

До такого майна суд відніс:

1) будинковолодіння та земельну ділянку, кадастровий номер :01:005:0168 (суд помилково зазначив :01:005:018), площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) квартиру загальною площею 72,8 кв.м (житлова площа 39,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) житловий будинок загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

7) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

8) земельну ділянку площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354, за адресою: АДРЕСА_5 ;

9) автомобіль марки Daimler, модель Chrysler D, державний номерний знак НОМЕР_39 , шасі № НОМЕР_40 , рік випуску 2001;

10) автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску;

11) автомобіль марки Volkswagen, модель Jetta, державний номерний знак НОМЕР_43 , кузов НОМЕР_44 , двигун НОМЕР_45 , рік випуску 2015;

12) мотоцикл марки Aprilia, Dorsoduro 750, державний номерний знак НОМЕР_46 , шасі номер НОМЕР_47 , двигун номер НОМЕР_48 , 2013 року випуску;

13) автомобіль марки Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_49 , vin код НОМЕР_50, кузов НОМЕР_50 , двигун номер НОМЕР_51 , 2012 року випуску.

Разом із тим, суд першої інстанції вказав, що між сторонами існує спір щодо правового режиму такого майна:

1) земельної ділянки загальною площею 0,3760 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0073;

2) нежитлових будівель площею 788 кв. м (літ. А) та 50,8 кв. м (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) 417/5000 частин цілісного майнового комплексу загальною площею 1 002 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) земельної ділянки несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності площею 0,800 га, кадастровий номер :01:006:0077, за адресою АДРЕСА_2 ;

5) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , рік випуску 2013;

6) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , рік випуску 2013;

7) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_5 , шасі № НОМЕР_6 , рік випуску 2015;

8) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_7 , шасі № НОМЕР_8 , рік випуску 2014;

9) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_9 , шасі № НОМЕР_10 , рік випуску 2012;

10) автомобіля марки Renault, модель Magnum (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_11 , шасі № НОМЕР_12 , рік випуску 2006;

11) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_14 , рік випуску 2012;

12) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_15 , шасі № НОМЕР_16 , рік випуску 2013;

13) автомобіля марки DAF, модель XF 460 FT (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_17 , шасі № НОМЕР_18 , рік випуску 2014;

14) автомобіля марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_19 , шасі № НОМЕР_20 , рік випуску 2011;

15) Н/ПРИЧЕПУ-РЕФРИЖЕРАТОРА-Е марки KOGEL, модель SVKA24, державний номерний знак НОМЕР_21 , шасі № НОМЕР_22 , рік випуску 2008;

16) Н/ПР-БОРТОВОГО-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_23 , шасі № НОМЕР_24 , рік випуску 2014;

17) Н/ПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_25 , шасі НОМЕР_26 , рік випуску 2013;

18) Н/ПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_27 , шасі НОМЕР_28 , рік випуску 2013;

19) НАПІВПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_29 , шасі № НОМЕР_30 , рік випуску 2014,;

20) Н/ПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки SCHWARZMULLER модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_31 , шасі НОМЕР_32 , рік випуску 2012;

21) НАПІВПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-ТЕНТОВАНОГО марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_33 , шасі № НОМЕР_34 , рік випуску 2015;

22) Н/ПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки SCHWARZMULLER, модель S1, державний номерний знак НОМЕР_35 , шасі НОМЕР_36 , рік випуску 2012;

23) Н/ПРИЧЕПУ БОРТОВОГО-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_37 , шасі НОМЕР_38 , рік випуску 2013.

Щодо цього майна позивач (відповідач за зустрічним позовом) указував, що воно є його особистою власністю, оскільки придбано ним як фізичною особою-підприємцем. При цьому відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) указувала, що це майно є спільним сумісним майном подружжя, оскільки у підприємницькій діяльності як її, так і її колишнього чоловіка, вони обидва використовували спільні набуті ними у шлюбі кошти.

Вказане майно місцевий суд визнав особистою приватною власністю позивача за первісним позовом, посилаючись на те, що воно придбане у період перебування сторін у шлюбі особисто позивачем ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем, що він довів наданими суду копіями документів фінансово-бухгалтерської та податкової звітності, митних декларацій, платіжних доручень та контрактів.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Закарпатський апеляційний суд постановою від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року залишив без змін, скасував заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 29 липня 2022 року.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції указав, що доводи апеляційної скарги про те, що спірні транспортні засоби та земельна ділянка придбані за спільні кошти обох із колишнього подружжя, а підприємницька діяльність як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 була організована за рахунок їх спільних коштів, є припущенням і не доведені ОСОБА_2 належними та допустимими доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи особи, яка її подала

11 листопада 2023 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення в частині задоволених вимог ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 , а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявниця у касаційній скарзі посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки про застосування норм права, які викладені в постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 318/1863/17 (провадження № 61-1747св19), від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц (провадження № 61-36178св18), від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19), від 19 вересня 2018 року у справі № 719/232/16-ц (провадження № 61-19583св18), від 04 червня 2020 року у справі № 661/1663/17 (провадження № 61-9150св19), від 19 лютого 2020 року у справі № 279/6459/14 (провадження № 61-33697св18), від 06 грудня 2021 року у справі № 161/7804/19 (провадження № 61-15815св20) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20).

Заявниця вказує на те, що сторони спору перебували у шлюбі з 1995 року до 2020 року та обоє здійснювали підприємницьку діяльність за однаковими видами економічної діяльності відповідно до чинного класифікатора. Позивач зареєстрував свою підприємницьку діяльність у 1997 році, перебуваючи у шлюбі.

За час перебування у шлюбі колишнє подружжя спільно набували майно, а також вкладали майно і кошти у здійснення кожним із них діяльності як фізичних осіб-підприємців. Належність набутого у шлюбі майна до спільної сумісної власності презюмується.

Суди безпідставно визнали майно, яке зареєстровано за позивачем, його особистою власністю, останній не спростував презумпцію спільного сумісного майна подружжя і не указав, якими саме особистими коштами було розпочато його підприємницьку діяльність і згодом придбано майно, яке безпідставно визнано за ним оскарженими судовими рішеннями. На противагу указаному майну позивача, інше майно, яке було зареєстровано за заявницею, яка також весь час здійснювала однакову з позивачем підприємницьку діяльність, поділено між сторонами по 1/2 частині. Тобто суди у цій справі застосували протилежні підходи до вирішення долі майна, яке зареєстроване за позивачем, і того майна, яке зареєстроване за заявницею.

Позивач за первісним позовом не довів, що для початку своєї діяльності як підприємця, а також для придбання згодом спірного майна, він використав особисті кошти, а не спільні кошти подружжя. Суди ж не застосували висновки Верховного Суду, які зводяться до того, що майно та доходи фізичної особи-підприємця є спільним майном подружжя, якщо не доведено протилежне.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Провадження у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 01 грудня 2023 року відкрив касаційне провадження у цій справі, витребував справу із суду першої інстанції.

Підставою відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У грудні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 17 листопада 2025 року справу призначив до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 1995 року.

Учасники справи не заперечували, що ОСОБА_1 зареєстрував свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець (далі - ФОП) 12 березня 1997 року, а ОСОБА_2 зареєструвала свою підприємницьку діяльність як ФОП 03 лютого 2000 року.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2020 року. За час перебування сторін у шлюбі вони придбали майно, частина якого була зареєстрована на ОСОБА_1 , а інша частина - на ОСОБА_2 .

Ні позивачем за первісним позовом, ні позивачем за зустрічним позовом не доведено необхідності відступлення від рівності часток чи визнання за кимось із них права особистої приватної власності на об`єкти, що є спільною сумісною власністю. Між сторонами відсутній спір щодо обсягу та вартості набутого за час шлюбу майна. Разом із тим між сторонами існує спір щодо правового режиму окремих видів майна, внаслідок чого кожна із сторін запропонувала свій варіант розподілу майна.

Суди визнали спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу між сторонами, таке майно:

1) будинковолодіння та земельну ділянку, кадастровий номер :01:005:0168 (суд помилково зазначив :01:005:018), площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) квартиру загальною площею 72,8 кв.м (житлова площа 39,9 кв.м) за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_4 ;

4) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :10:104:0003, за адресою: АДРЕСА_4 ;

5) земельну ділянку площею 0,1654 га, кадастровий номер :10:104:0004, за адресою: АДРЕСА_4 ;

6) житловий будинок загальною площею 85,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

7) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :01:005:0353, за адресою: АДРЕСА_5 ;

8) земельну ділянку площею 0,066 га, кадастровий номер :01:005:0354 за адресою: АДРЕСА_5 ;

9) автомобіль марки Daimler, модель Chrysler D, державний номерний знак НОМЕР_39 , шасі № НОМЕР_40 , рік випуску 2001;

10) автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_41 , кузов НОМЕР_42 , 2004 року випуску;

11) автомобіль марки Volkswagen, модель Jetta, державний номерний знак НОМЕР_43 , кузов НОМЕР_44 , двигун НОМЕР_45 , рік випуску 2015;

12) мотоцикл марки Aprilia, Dorsoduro 750, державний номерний знак НОМЕР_46 , шасі номер НОМЕР_47 , двигун номер НОМЕР_48 , 2013 року випуску;

13) автомобіль марки Volvo XC 60, державний номерний знак НОМЕР_49 , vin код НОМЕР_50, кузов НОМЕР_50 , двигун номер НОМЕР_51 , 2012 року випуску (далі - майно згідно із списком № 1).

Суди визнали особистим майном позивача:

1) земельну ділянку загальною площею 0,3760 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0073;

2) нежитлові будівлі площею 788 кв. м (літ. А) та 50,8 кв. м (літ. В) за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) 417/5000 частин цілісного майнового комплексу загальною площею 1002 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) земельну ділянку несільськогосподарського призначення для підприємницької діяльності площею 0,800 га, кадастровий номер :01:006:0077, за адресою АДРЕСА_2 ;

5) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , рік випуску 2013;

6) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , рік випуску 2013;

7) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_5 , шасі № НОМЕР_6 , рік випуску 2015;

8) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_7 , шасі № НОМЕР_8 , рік випуску 2014;

9) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_9 , шасі № НОМЕР_10 , рік випуску 2012;

10) автомобіль марки Renault, модель Magnum (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_11 , шасі № НОМЕР_12 , рік випуску 2006;

11) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_14 , рік випуску 2012;

12) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_15 , шасі № НОМЕР_16 , рік випуску 2013;

13) автомобіль марки DAF, модель XF 460 FT (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_17 , шасі № НОМЕР_18 , рік випуску 2014;

14) автомобіль марки DAF, модель FT XF 105.460 (сідловий тягач-Е), державний номерний знак НОМЕР_19 , шасі № НОМЕР_20 , рік випуску 2011;

15) Н/ПРИЧІП-РЕФРИЖЕРАТОР-Е марки KOGEL, модель SVKA24, державний номерний знак НОМЕР_21 , шасі № НОМЕР_22 , рік випуску 2008;

16) Н/ПР-БОРТОВИЙ-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_23 , шасі № НОМЕР_24 , рік випуску 2014;

17) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_25 , шасі НОМЕР_26 , рік випуску 2013;

18) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_27 , шасі НОМЕР_28 , рік випуску 2013;

19) НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_29 , шасі № НОМЕР_30 , рік випуску 2014,;

20) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_31 , шасі НОМЕР_32 , рік випуску 2012;

21) НАПІВПРИЧІП БОРТОВИЙ-ТЕНТОВАНИЙ марки KOGEL, модель SN 24, державний номерний знак НОМЕР_33 , шасі № НОМЕР_34 , рік випуску 2015;

22) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S1, державний номерний знак НОМЕР_35 , шасі НОМЕР_36 , рік випуску 2012;

23) Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ-Е марки SCHWARZMULLER, модель S-1, державний номерний знак НОМЕР_37 , шасі НОМЕР_38 , рік випуску 2013 (далі - майно згідно із списком № 2).

Щодо майна згідно із списком № 2 ОСОБА_1 вказував, що воно є його особистою власністю, оскільки придбано ним як фізичною особою-підприємцем. Відповідачка ОСОБА_2 вказувала, що майно згідно із списком № 2 є спільним сумісним майном подружжя, оскільки у підприємницькій діяльності як її, так і її колишнього чоловіка вони обидва використовували спільні набуті ними у шлюбі кошти.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та врахувавши позиції усіх учасників справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржені судові рішення не відповідають з огляду на таке.

Вимогами частини першої статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

У цій справі перед судом касаційної інстанції постало питання про те, чи дотримано судами попередніх інстанцій норми матеріального та процесуального права під час визначення правового режиму майна згідно із списком № 2, а саме належності цього майна до спільної сумісної власності подружжя чи особистої власності позивача за первісним позовом ОСОБА_1 як ФОП.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

На правовідносини, які виникли між сторонами щодо набуття спільного майна й продовжили існувати після 01 січня 2004 року, поширюється дія СК України.

У статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таку ж норму містить стаття 368 ЦК України.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно зі статтею 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61-2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, (провадження № 61-8518св18), а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку виплатити другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності (частини друга, четверта, п`ята статті 71 СК України).

Суд може застосувати і такий спосіб поділу майна, як розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості і частки кожного із подружжя у спільному майні. Розподіл речей є самостійним способом поділу подружнього майна та має місце при наявності кількох більш-менш рівнозначних за вартістю речей, які за своєю природою не можуть бути поділені в натурі. Так, суд може розподілити між подружжям будь-які об`єкти права спільної власності, передавши кожному з подружжя певну їх кількість. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Крім того, у процесі поділу майна суд може одночасно застосувати не один спосіб, а їх комбінацію: щодо одних видів речей застосувати їх поділ в натурі, стосовно інших - здійснити передання одному із подружжя з зобов`язанням певної компенсації другому, а треті види речей - розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості. При цьому враховується вартість окремих речей, а також загальна вартість майна, що передається кожному з подружжя.

Норми законодавства України щодо способів та порядку поділу спільної сумісної власності подружжя покликані, у тому числі, створити ефективний механізм охорони прав співвласника, право на частку якого припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення.

Такі висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2024 року у справі № 679/533/21 (провадження № 61-8759св24).

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 615/1364/16-ц (провадження № 61-6575св19) сформульовано висновок про те, що аналіз статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що під час вирішення спору про поділ майна суд може не погодитись із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Обрання судом під час вирішення спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просила позивачка, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог.

У цій справі суди установили, що між сторонами відсутній спір щодо обсягу та вартості набутого за час шлюбу майна. Разом із тим, між сторонами існує спір щодо правового режиму окремих видів майна, внаслідок чого кожна із сторін запропонувала свій варіант розподілу майна.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у статті 57 СК України. Відповідно до частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2022 року у справі № 686/24549/15 (провадження № 61-5165св21) зазначено, що одним із видів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). […] Таким чином, майно фізичної особи-підприємця, придбане за спільні кошти подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 318/1863/17 (провадження № 61-1747св19), на яку міститься посилання у касаційній скарзі, вказано, що правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2025 року у справі № 175/1726/23 (провадження № 61-16903св24) викладено такий висновок: «Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК). Тобто статтею 60 СК встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує (постановаВерховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18)».

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 661/1663/17 (провадження № 61-9150св19), на яку міститься посилання у касаційній скарзі, зазначено, що кожна із сторін здійснює підприємницьку діяльність та отримує дохід від надання в оренду придбаних у власність чи орендованих приміщень. Метою придбання частини приміщень громадсько-торговельного центру є розширення сфери підприємницької діяльності та реалізації такого виду діяльності, що передбачена КВЕД 68.20 - надання в оренду приміщень іншим особам. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОСОБА_2 за допомогою належних та допустимих доказів не довела ту обставину, що нежитлові приміщення торговельного павільйону 95/1000 частин громадського торгівельного центру, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, були придбані за кошти, які вона отримала від своєї підприємницької діяльності. За таких обставин суди дійшли правильного висновків про те, що спірне приміщення громадського торговельного центру придбане в інтересах сім`ї під час шлюбу на доходи, отримані сторонами від зайняття підприємницькою діяльністю, а тому має статус спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) викладено висновок, зокрема, щодо обов`язків доказування обставин у справах про поділ майна подружжя та зазначено таке: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з аргументом позивача про те, що презумпцію спільної сумісної власності доходу колишньої дружини від здійснення підприємницької діяльності має спростовувати саме вона. Натомість суди попередніх інстанцій установили, що дохід, отриманий колишньою дружиною саме під час перебування її у шлюбі з позивачем у період з липня 2014 року до вересня 2015 року, та зазначену презумпцію вона не спростувала. Отже, її дохід від здійснення підприємницької діяльності є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними».

Таким чином, обов`язок спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя несе сторона, яка спростовує цю презумпцію.

У цій справі позивач за первісним позовом посилався на те, що майно згідно із списком № 2 є його особистою приватною власністю виключно тому, що придбане ним як фізичною особою-підприємцем за власні кошти.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надав копії документів фінансово-бухгалтерської та податкової звітності, митних декларацій, платіжних доручень та контрактів, які суди вважали належними доказами у цій справі.

Разом із тим, за вимогами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вище наведені висновки про те, що є предметом доказування у справі при спростуванні презумпції спільної сумісної власності подружжя, документи фінансово-бухгалтерської та податкової звітності, митні декларації, платіжні доручення та контракти підтверджують факт придбання спірного майна, однак такі документи не містять інформації про те, що кошти, витрачені на придбання цього майна, є особистими коштами позивача за первісним позовом і не належать до спільних коштів подружжя.

Суди установили, що сторони перебували у шлюбі з 06 липня 1995 року, і кожен із них зареєстрував свою підприємницьку діяльність, перебуваючи у цьому шлюбі ( ОСОБА_1 зареєстрував свою підприємницьку діяльність як ФОП 12 березня 1997 року, а ОСОБА_2 - 03 лютого 2000 року як ФОП).

У цій справі відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) зазначала, що майно згідно із списком № 2 є спільним сумісним майном подружжя, оскільки у підприємницькій діяльності як її, так і її колишнього чоловіка вони обидва використовували спільні набуті ними у шлюбі кошти.

На наведені обставини, а також положення закону, які регулюють режим спільної сумісної власності подружжя та особистої приватної власності кожного з подружжя, суди уваги не звернули, належним чином не встановили фактичні обставини справи та не дослідили докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, зокрема не врахували, що кожна зі сторін спору почала здійснювати свою підприємницьку діяльність, перебуваючи у шлюбі, у зв`язку із чим суди не установили, які належні та допустимі докази свідчать про те, що позивач за первісним позовом для здійснення підприємницької діяльності і, як наслідок, для придбання спірного майна за списком № 2 використав свої особисті кошти, а не спільні кошти подружжя.

Також суди попередніх інстанцій належним чином не обґрунтували співмірність втручання у право власності на майно заявниці, яке придбано сторонами у шлюбі, однак зареєстровано за позивачем.

Зважаючи на те, що поділ майна подружжя здійснюється з урахуванням встановленого всього обсягу спільного майна, рішення у цій справі підлягають скасуванню повністю з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню як такі, що не відповідають критеріям законності та обґрунтованості, визначеним статтею 263 ЦПК України, а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та наявність підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі положень статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи касаційним судом Верховний Суд позбавлений можливості ухвалити нове рішення у цій справі, оскільки для його ухвалення необхідно встановити обставини, що не були встановлені в рішеннях судів попередніх інстанцій.

Враховуючи, що внаслідок неповного дослідження та оцінки зібраних доказів суди не встановили фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалені судами рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Судам належить розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, встановити фактичні обставини справи, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на результат перегляду цієї справи у суді касаційної інстанції розподіл судових витрат має бути здійснено судом, який ухвалюватиме остаточне рішення у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачВ. В. Сердюк

СуддіВ. М. Ігнатенко

А. А. Калараш

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська