Справа №345/6839/25
Провадження № 2/345/3196/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Інші спадкоємці: ОСОБА_3 - рідна донька спадкодавця, яка спадщини не прийняла, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 - чоловік спадкодавця, не прийняв спадщини, подав письмову відмову від претензій на спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем, що підтверджується відповідними документами. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із матір`ю до її смерті, здійснила поховання, користувалась спадковим майном.

Представник позивача зазначає, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина на наступне майно, а саме: на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, що знаходиться в с.Павликівка Калуського району, яка складається із: земельної ділянки, площею 0,2500 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та земельної ділянки, площею 0,6000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Коли позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 08.07.2025 року за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на наступне спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Судове рішення набрало законної сили 07.08.2025 року.

21.11.2025 року рішенням приватного нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,6000 га, кадастровий номер :13:001:002, що знаходиться в с.Павликівка, Калуського району, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та розбіжністю записів прізвища спадкодавця. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на земельну ділянку, площею, 0,6000 га, кадастровий номер :13:001:002, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с.Павликівка, Калуського району, Івано-Франківської області.

Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивачки - ОСОБА_2 (а.с.12).

Як видно з матеріалів справи, листом від 21.11.2025 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,6га, кадастровий номер :13:001:002, що розташована в с.Павликівка, Калуського району, Івано-Франківської області, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.10).

З архівного витягу з протоколу 16 сесії Перевозецької сільської ради 21 скликання від 29.12.1993 року «Про передачу земель у приватну власність» ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,85 га, а саме земельну ділянку, площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку , а також земельну ділянку, площею 0,60 га - для ведення підсобного господарства, які розташовані в с.Павликівка, Калуського району, Івано-Франківської області.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-025 від 20.06.2025 року у Державному земельному кадастрі наявні відомості про сформовану земельну ділянку із кадастровим номером :13:001:002, цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6000 га, яка розташована у с. Павликівка Калуського району Івано-Франківської області (а.с.46-50).

Щодо розбіжності в прізвищі спадкодавця « ОСОБА_5 », « ОСОБА_5 », то помилки в написанні прізвища (з апостофом і без апострофу) пов`язані із людським фактором.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку, площею 0,6000, кадастровий номер :13:001:002.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка, як спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказана обставина встановлена рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.07.2025 року по справі №345/2987/25 (а.с.54-59).

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст.529, 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на земельну ділянку, площею 0,6000 га, кадастровий номер :13:001:002, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Павликівка, Калуського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.12.2025 року.

Головуючий