Справа № 473/4079/25
Провадження №2/472/622/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Тустановського А.О.,

за участю секретаря - Маслюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року від Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 20.01.2022 року між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 802385 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язався надати та надав відповідачу кредит у розмірі 18750 грн. зі строком користування протягом 730 днів, а відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 20.01.2024 року включно), сплачувати проценти за користування ним за перший день користування (включно) у розмірі 25 % в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) та до кінця строку надання кредиту в розмірі 9125 % річних.

28 серпня 2023 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу №2808-23, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 802385 від 20 січня 2022 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 27249 грн. 13 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 9274,97 грн, заборгованість за процентами в розмірі 17974,16 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідачки, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. і витрати на правову допомогу у сумі 6 000,00 грн.

08 вересня 2025 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Дубовик В.О. в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує повністю. Крім того надійшла відповідь на відзив з якого вбачається, що відповідно до п. 1.5. Договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних) (далі Проценти за перший день користування кредитом); за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (далі - Поточні проценти). Пунктом 1.8. Договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 47 388,92 грн. Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 15 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб, у розмірі 3 750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. Звертають увагу суду, що порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів визначений розділом 3 Договору. Також повідомляють суд, що Відповідачем дійсно було сплачено грошові кошти в розмірі 12 000 грн. Дана сума була врахована позивачем під час підготовки та подання позовної заяви, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості було відповідно зменшено. Також повідомляю, що розрахунок заборгованості надано первісним кредитором лише в одному екземплярі. З огляду на це, будь-яке його коригування чи зміна після передачі прав вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є неможливими та такими, що не відповідають дійсності. Поряд з цим, звертаємо увагу суду, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним Договором у ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС», Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, Позивач лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача Вендель О.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що з зазначеними доводами Позивача Відповідач не згоден та просив позов задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідач зазначає, що отримала кредит в розмірі 15.000,00 грн., а не 18.750,00 грн., як вказує Позивач в своїй позовній заяві. Вказане підтверджується Таблицею обчислення загальної вартості кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору), де зазначається «Чиста сума кредиту 15.000,00 грн.», Розрахунком заборгованості, де зазначено «Сума кредиту» 15.000,00 грн.», а також Платіжним дорученням № 14980 від 20.01.2022 р., згідно якого Відповідачу ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти за договором № 802385 від 20.01.2022 р. в розмірі 15.000,00 грн. Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та п. 5 «Повернення кредиту» паспорту споживчого кредиту загальний розмір відсотків за користування кредитом складає 24.888,92 грн. (з урахуванням утриманих за 1-й день % - 3.750,00 грн.), та чомусь з 20.02.2022 р., а не з 2-го дня, як це передбачено Кредитним договором, і по 20.10.2022 р., і нараховуються відсотки за користування кредитом на суми, що перевищують тіло кредиту 15.000,00 грн., адже Відповідач отримала кредит саме в сумі 15.000,00 грн. і користувалася саме цією сумою, а тому і відсотки повинні бути нараховані виходячи з цієї суми. Згідно Розрахунку заборгованості Відповідачем частково сплачувалася заборгованість, а саме: 16.02.2022 р. - 1.832,00 грн., 26.04.2022 р. - 950,00 грн., 23.05.2022 р. - 1.584,00 грн., 29.11.2022 р. - 3.000,00 грн., з яких: 5.773,54 грн. зараховано в погашення тіла кредиту, а 1.592,46 грн. в погашення % за користування кредитом. Згідно Квитанції № 226090742 від 01.09.2023 р. Відповідачем в погашення заборгованості за вказаним Кредитним договором сплачено 12.000,00 грн., які чомусь не зазначені в Розрахунку заборгованості та не враховані Позивачем при розрахунку заборгованості Відповідача за Кредитним договором № 802385 від 20.01.2022 р. (Скан-копія Квитанції додається). Приймаючи до уваги положення п. 5.3.1 вказаного Кредитного договору, вказана сума повинна бути зарахована в погашення % за користування кредитом. Приймаючи до уваги зазначене, та враховуючи позовні вимоги Позивача, які складаються з заборгованості за тілом кредиту - 9.274,97 грн. та заборгованості за відсотками - 17.974,16 грн., вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 9.274,97 грн. та заборгованість за відсотками - 5.974,16 грн. (17.974,16 грн. 12.000,00 грн.), а всього 15.249,13 грн., а судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати, пов`язані зі сплатою витрат на правову допомогу пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 січня 2022 року між ТОВ "Слон Кредит" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 802385 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язався надати та надав відповідачці кредит у розмірі 18750,00 грн зі строком користування протягом 730 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (до 20.01.2024 року), сплачувати проценти за користування ним за перший день користування (включно) у розмірі 25 % в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) та до кінця строку надання кредиту в розмірі 9125 % річних (а.с. 8-13).

Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь який спосіб; у розмірі 3750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору.

28 серпня 2023 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу №2808-23, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 802385 від 20.01.2022 року (а.с.19-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 27249 грн. 13 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 9274,97 грн.; заборгованість за відсотками 17974,16 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_2 щодо невнесення банком в розрахунок заборгованості сплаченої суми в розмірі 12000 грн. відповідачем ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Згідно п. 4 Паспорту споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло, відсотки, комісії та ін. платежі) складає 47388,92 грн. (а.с.12).

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит для споживача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , складає: 18750 тіло кредиту, 24888,92 проценти за користування кредитом (а.с.13 на звороті).

З розрахунку заборгованості за кредитом № 802385 від 20.01.2022 р. вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає 39249,13 грн. (а.с.14)

04 грудня 2025 року на виконання ухвали суду від 28.10.2025 р. на адресу суду від ТОВ «Діджи Фінанс» надійшов Реєстр прав вимог за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 р., з якого вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 , яка зазначена під №2272 за кредитним договором на загальну суму 39249,13 грн., яка складається з: 9274,97 грн. заборгованість по тілу кредиту, 29974,16 грн. заборгованість по відсоткам.

22 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву долучив квитанцію №226090742 від 01.09.2023 р. про сплату ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в розмірі 12000 грн.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що доводи представника відповідача ОСОБА_2 є хибними, оскільки ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Діджи Фінанс» вимогу в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків в розмірі 29974,16 грн., відповідачем 01.09.2023 р. було сплачено 12000 грн. заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом в розмірі 17974,16 грн. (29974,16 грн. - 12000 грн. = 17974,16 грн.).

Тому, на підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення до суду з позовом позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., які підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених вимовних вимог.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу між сторонами встановлено у ст. 137 ЦПК України.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., на підтвердження чого надав наступні докази: Договір про надання правової допомоги № 42649746, укладеного 01.01.2025 між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаний адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, розмір якої становить 6000 грн., Акт №802385 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 30 травня 2025 р., додаткову угоду №802385 до Договору №42649746 про надання правничої допомоги від 01.01.2025 р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №841 видане Лівак Івану Миколайовичу.

Представник відповідача Вендель О.М. просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що справа не складна, а тому вимоги представника позивача про стягнення з відповідача витрат на суму 6 000 грн., є завищеними.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №810/3806/18 від 17.09.2019, № 320/11366/20 від 13.05.2022.

З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд вважає співмірною до проведеної адвокатом роботи у даній справі суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 223, 247, 263-265, 280-283, 288-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851), заборгованість за кредитним договором № 802385 від 20.01.2022 року у розмірі 27249 (двадцять сім тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 13 (тринадцять) копійок, яка складається з: 9274 грн. 97 коп. заборгованість за тілом; 17974 грн. 16 коп. заборгованість за відсотками.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851), судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО: 334851), витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у даній справі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський