Справа № 953/6700/25
Провадження № 2/639/2072/25
16 грудня 2025 року
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря судового засідання Чубенко О.С.,
представника позивача Остащенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-
До Київського районного суду міста Харкова області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення 3% річних та інфляційних витрат в загальному розмірі 231 695, 29 грн.. та судових витрат.
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова області від 14 липня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Новобаварського районного суду міста Харкова.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 02 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» повторно залишено без руху.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2025 року забезпечено проведення судового засідання призначеного на 22.10.2025 року на 14:00 годин та всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача Остащенко Олесі Миколаївні під час розгляду цивільної справи № 953/6700/25 за допомогою додатку Easycon.
Представник позивача, Остащенко О.М. яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги АХ 1290252 від 03.04.2023, в судовому засідання позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Зазначила, що позивач набув право вимоги, відповідачи рішення суду не виконали тому існують підстави про стягнення нарахувань за ст. 625 ЦК України в межах позовної давності. Зазнчила, що право вимоги перейшло від дня підписання договору про відступлення права вимоги, тому підтвердження оплати за им договором не потребує додаткового доведення.
Відповідачі по справі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі, про що постановлено ухвалу в судовому засіданні 03.12.2025.
В судовому засіданні 03.12.2025 було оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення у справі та призначено судове засідання на 08.12.2025 для проголошення повного рішення.
В призначене судове засідання представник до судового засідання не приєднався в режимі відеоконференції. Судом постановлено ухвалу про поновлення провадження в частині щодо з`ясування обставин пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання рішення суду у справі №2-1248/2008 від 24.04.2008та відкладено судове засідання на 16.12.2025 в зв`язку з неявкою представника позивача.
В призначене судове засідання представник позивача до судового засідання не приєдналася в режимі відеоконференції, будь яких доказів та пояснень не надала.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2008 року у справі №2-1248/2008 стягнуто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь філії ВАТ КБ «Надра» заборгованості за договором в сумі 350 875,46 грн.(а.с.10)
Як зазначено представником позивача, позивач в день укладення цього Договору, набував усі права кредитора.
Щодо доводів про нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням ст. 611 цього Кодексу, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункт 26)).
Враховуючи викладене, суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть визначатися у рішенні суду.
Представником позивача зазначено, що рішення суду до теперішнього часу не виконано.
Представником позивача надано розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з повернення кредиту, що зафіксовано в рішенні суду, в розмірі 350 875,46 грн. розраховані за період: 30.03.2017р. 29.03.2018р.- 10 526,26 грн. (350 875,46 * 3% річних); 30.03.2018р. 29.03.2019р.- 10 526,26 грн. (350 875,46 * 3% річних); 30.03.2019р. 29.03.2020р.- 10 526,26 грн. (350 875,46 * 3% річних); 30.03.2020р. - 29.03.2021р. 10 526,26 грн. (350 875,46 * 3% річних); 30.03.2021р. - 23.02.2022р. (349 днів) 10 064,83 грн. (350 875,46 * 3% річних /365 *349), що разом складає 52 169,87 гривень.
Індекс інфляції нараховано за весь період порушення грошового зобов`язання, але стягненню підлягають лише в межах строку позовної давності, який ст. 257 ЦК України встановлений тривалістю у три роки. Розрахунок індексу інфляції за порушення зобов`язання з повернення кредиту в сумі 350 875,46 грн. за період з 30.03.2017 23.02.2022. Розраховується за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де: [Сума боргу] сума простроченого боргу.; [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Сукупний індекс інфляції за період з 30.03.2017 23.02.2022 складає 151,165%.
Інфляційне нарахування на заборгованість в сумі 350 875,46 грн. за період з 30.03.2017 23.02.2022, складає 179 525,42 гривень (350 875,46*151,165% /100% - 350 875,46 = 179 525,42) Таким чином 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання, що підлягають стягненню, складають 231 695,29 Згідно положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Період нарахування коштів відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем здійснено з урахуванням вимог:
Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.
пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Щодо набуття права вимоги новим кредитором, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 2 договору відступлення права вимоги передбачено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, процентів, штрафних санкцій у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань тощо.
Як вбачається з пункту 3 цього договору банк та новий кредитор зобов`язані повідомити боржників про відступлення права вимоги за основними договорами протягом 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним основним договором.
Пунктом 4 договору передбачено, що сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 10 036 465,13 грн.
Доказів на оплату новим кредитором банку грошові кошти у сумі 10 036 465,13 грн. суду не надано.
Також суд вважає за необхідне зазначити. що можливість примусового стягнення кредитором заборгованості, про стягнення якої ухвалено рішення суду, вичерпується після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, якщо такий строк не було поновлено в установленому законом порядку.
Враховуючи, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання виконавчого документу рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року у цивільній справі № 644/6718/13-ц сплив, суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних витрат, оскільки основна вимога кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором у цьому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.
За відсутністю доказів виконання умов договору відступлення права вимоги в частині здійснення сплати коштів банку новим кредитором, відсутність доказів існування виконавчого провадження або дотримання строку пред`явлення рішення суду до примусового виконання від якого залежить право на стягнення за ст. 625 ЦК України, судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) суд вважає позов необгрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд,-
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення 3% річних та інфляційних витрат - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», , адреса: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 16.12.2025.

Суддя С.О. Рубіжний