СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/942/25
Провадження №2/547/615/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 грудня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.02.2020 між ТОВ "Гоуфінгоу" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /243271 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума кредиту 2000,00 грн. Строк кредиту 26 днів.

Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує.

31.05.2021 між ТОВ "Гоуфінгоу" та ТОВ "Сіті Фінанс Груп" було укладено договір факторингу № 1-31/05/21, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020.

03.06.2021 між ТОВ "Сіті Фінанс Груп" та ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» було укладено договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 26.05.2025 загальний розмір заборгованості за цим договором становить 6551,60 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 4551,60 грн.

Тому позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 в розмірі 6551,60 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн судового збору та 10500,00 грн - на правничу допомогу.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 16.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Представник позивача ТОВ "ФК "Дебт Коллекшн" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 5 зв. ст.).

24.10.2025 представником позивачанаправлено клопотання про долучення належних доказів, оскільки після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі виявлено, що до позовної заяви було помилково додано інформацію - довідку щодо зарахування кредитних коштів за іншим договором. Тому просив приєднати до матеріалів справи належну інформаційну довідку, яка підтверджує зарахування кредитних коштів саме за кредитним ддоговорои №/243271 від 16.02.2020 (а.с. 66-67).

Відповідач ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 72,87,89). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.02.2020 між ТОВ "Гоуфінгоу" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /243271 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладений в електронному вигляді, підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума кредиту 2000,00 грн. Кредит надається строком на 26 днів. Дата надання кредиту 16.02.2020. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,85 %/добу. Тип процентної ставки фіксована. У разі не повернення кредиту в строк, зазначений в договорі, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за договором включно, але не більше 100 календарних днів. Договір підписано одноразовим електронним підписом R87732 (а.с. 18-21).

Згідно довідки ТОВ "Гоуфінгоу" ОСОБА_1 , з яким укладено кредитний договір № /243271 від 16.02.2020, ідентифікований ТОВ "Гоуфінгоу": одноразовий ідентифікатор R87732, дата відправки 16.02.2020, номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 13).

Згідно інформації ТОВ «Платежі Онлайн», останнє повідомило, що на виконання п. 1.5 договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера - ТОВ «Платежі Онлайн» (Platon), яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Так 16.02.2020 о 18:05:04 було порведено транзакцію на суму 2000,00 грн, маска картки НОМЕР_2 (а.с. 69-70).

За таких обставин первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку ( НОМЕР_2 ), реквізити якої були надані самим позичальником.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію").

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.

Судом враховано, що ТОВ "Гоуфінгоу" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 26.05.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6551,60 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 4551,60 грн (а.с.10, 11, 12).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

31.05.2021 між ТОВ "Гоуфінгоу" та ТОВ "Сіті Фінанс Груп" було укладено договір факторингу № 1-31/05/21, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 (а.с. 22-25, 29, 12).

03.06.2021 між ТОВ "Сіті Фінанс Груп" та ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» було укладено договір відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 (а.с. 14-15, 11).

27.05.2025 на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 в розмірі 6551,60 грн протягом 30 днів за відповідним рахунком, але заборгованість не була сплачена (а.с. 9).

Доказів на спростування позовних вимог відповідачем до суду не надано, розмір заборгованості не спростовано.

Згідно виписки з особового рахунка заборгованості за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 заборгованість становить 6551,60 грн, яка складається з простроченого тіла - 2000,00 грн, прострочені відсотки - 4551,60 грн (а.с. 10).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021 від 03.06.2021 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 у розмірі 6551,60 грн,яка складається з простроченого тіла - 2000,00 грн, прострочені відсотки - 4551,60 грн (а.с. 11).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-31/05/21 від 31.05.2021 ТОВ «Гоуфінгоу» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № /243271 від 16.02.2020 у розмірі 6551,60 грн,яка складається з простроченого тіла - 2000,00 грн, прострочені відсотки - 4551,60 грн (а.с. 12).

Що стосується тіла кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №202/4494/16-ц від 31.10.2018, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наданої виписки заборгованості позивача не вбачається за який саме період було нараховано відсотки за користування кредитом, тому, виходячи з наведеного вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відсотки згідно умов, що були узгоджені сторонами у кредитному договорі.

Так, умовами кредитного договору визначено строк дії договору 26 днів. Процентна ставка - 1,85 % на добу. Сума нарахованих процентів за користування кредитом 851,60 грн.

В той же час, суд не погоджується з розрахунками представника позивача за договором, оскільки вони не відповідають умовам укладеного договору. Суд бере до уваги графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, згідно якого вартість кредиту становить 2851,60 грн, що також погоджено сторонами при укладеннідоговору та відповідає його умовам (2000 грн * 1,85% * 26 днів).

Відтак, сторони погодили істотні умови договору, а саме: розмір грошових коштів, строк їх повернення та строк дії договору, а також відсоткову ставку за цей період.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення отриманих коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 2851,60 грн.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» № 11/07/2025 від 11.07.2025 адвокатом Пархомчуком С.В., акт про отримання правової допомоги від 08.10.2025 на суму 10500,00 грн, що включає зустріч та консультацію щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 1 год, вартість -2000,00 грн, складання та подання до суду позовної заяви - 2,5 год - 5000,00 грн, інші клопотання, заяви до суду, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень - 1,5 год - 3000,00 грн, канцелярські витрати - 500,00 грн; платіжну інструкцію № 9607 від 08.10.2025, рахунок від 08.10.2025 (а.с.16-17, 34, 55, 56, 58 ).

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позовних вимог, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1054,36 грн (2422,40 х 2851,60 /6551,60)(а.с. 7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №/184573 від 15.12.2019 в розмірі 2851,60 грн (дві тисячі вісімсот п`ятдесят одна гривня 60 коп) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн".

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" судовий збір у розмірі 1054,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дебт Коллекшн" (місцезнаходження: м. Київ, вул.. Саперне Поле, буд. 12, інше, нежитлове приміщення 1008; ).

Відповідач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складене 16.12.2025.

Суддя Л.М.Самойленко