Номер провадження: 22-ц/813/5053/25
Справа № 2/1522/8901/11
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т.Ю.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

учасники справи:

заявник - Приватне підприємство спеціалізована фірма «ТЕСЛА»

представник заявника Голосов Юрій Валерійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Голосова Юрія Валерійовича, який діє в інтересах Приватного підприємства спеціалізована фірма "ТЕСЛА" на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року, постановлену у складі судді Федчишеної Т.Ю., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою Приватного підприємства спеціалізована фірма «ТЕСЛА» про встановлення порядку виконання ухвали суду,-

установив:

Короткий зміст заяви.

У квітні 2023 року Приватне підприємство спеціалізована фірма «Тесла» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення порядку виконання ухвали суду від 25.06.2013 у справі № 2/1522/8901/11.

В обґрунтування заяви зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 08 квітня 2001 року, ПП СФ «Тесла» належать на праві власності нежитлові будівлі з шести будівель загальною площею 2418, 90 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності заявника на вищевказане майно зареєстровано Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 14.04.2004 у реєстровій книзі № 8 неж. на стор. 41 за реєстровим номером 19.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 274712, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 18.02.2005 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02.05.516.00004 ПП СФ «Тесла» належить на праві власності земельна ділянка площею 1,42 га, розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області кадастровий номер :02:003:0111.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2011 у справі № 2/1522/8901/11 вжито заходів забезпечення позову у вигляді арешту на частину статутного капіталу ПП СФ «Тесла», де засновником є відповідач ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку, площею 1, 42 га по АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі та споруди виробничої бази загальною площею 2418, 90 кв. м., по АДРЕСА_1 , вартістю 772 130 грн.

Між найменуванням та адресою об`єктів нерухомого майна згідно з правовстановлюючими документами та назвою й адресою нерухомого майна в ухвалі суду про арешт містяться відмінності.

Указана ухвала стала підставою для державної реєстрації обтяжень, при реєстрації обтяжень назви об`єктів нерухомого майна зазначено відповідно до правовстановлюючих документів.

Між найменуванням та адресою об`єктів нерухомого майна згідно ухвали суду про накладення арешту та реєстраційними записами про обтяження містяться відмінності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 08.08.2011, при цьому між найменуванням та адресою об`єктів нерухомого майна згідно ухвали суду про скасування арешту та реєстраційними записами про обтяження містяться розбіжності, що є підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав, тому ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову залишається невиконаною.

Подібна ситуація з розбіжностями в найменуванні та адресі арештованих об`єктів нерухомого майна ПП СФ «Тесла» була вирішена Київським районним судом м. Одеси у справі № 2-з-134/11, провадження 2-во/947/156/22 шляхом встановлення порядку виконання ухвали суду про скасування арешту.

На підставі наведеного, керуючись положеннями ст. ст. 267, 435 ЦПК України, просить встановити порядок виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2013 року у справі № 2/1522/8901/11, відповідно до якого ухвала суду є підставою для державної реєстрації припинення обтяження стосовно наступних об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 11505000 зареєстровано Одеською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України від 16.08.2011, об`єкт обтяження: нежитлова будівля з шести будівель загальною площею 2418, 90 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер обтяження 11504908 зареєстровано Одеською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України від 16.08.2011, об`єкт обтяження: земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:003:0111.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року у задоволенні заяви Приватного підприємства спеціалізована фірма «ТЕСЛА» про встановлення порядку виконання ухвали суду - відмовлено.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що одночасне посилання у заяві на ст. 267 ЦПК України та ст. 435 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки ст. 267 ЦПК України регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні, тоді як ст. 435 ЦПК України міститься в розділі VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) та регулює порядок звернення осіб із заявою про встановлення порядку виконання рішення на стадії його виконання.

В даному випадку розгляд справи завершено ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову, яке набрало законної сили.

Крім того, розділом IV ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» не передбачено можливості встановлення порядку виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Голосов Ю. В. найбільш релевантною до даних правовідносин вважав ст. 267 ЦПК України.

Разом з тим, дана норма розміщена у главі 9 «Судові рішення» Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України та регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні.

Заявник у заяві просить встановити порядок виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову, однак ст. 267 ЦПК України також не передбачає можливості встановлення порядку виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову та регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні.

Відтак, правові підстави для задоволення заяви ПП СФ «Тесла» відсутні.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника адвокат Голосов Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ПП СФ «Тесла» задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ПП СФ «ТЕСЛА» є правонаступником ОСОБА_1 , оскільки до підприємства перейшли всі корпоративні права. Тому підприємство має процесуальний статус і право звертатися щодо виконання ухвали, яка стосується його майна (ст. 55 ЦПК).

Ухвала про скасування забезпечення позову безпосередньо стосується прав ПП СФ «ТЕСЛА», тому згідно з ч. 3 ст. 18 ЦПК підприємство має право звертатися до суду, навіть якщо не брало участі у справі.

Апеляційний суд уже встановив, що визначення порядку виконання ухвали про скасування забезпечення позову є можливим у межах ЦПК. Суд першої інстанції проігнорував обов`язкові висновки апеляції та повторив попередню помилку.

Суд неправильно відхилив заяву, посилаючись на одночасне зазначення ст. 267 і ст. 435 ЦПК, хоча згідно з принципом «jura novit curia» суд зобов`язаний застосувати правильну норму права незалежно від посилань сторін.

Протягом 12 років ухвала про скасування арешту не може бути виконана через технічні розбіжності, що призводить до тривалого та невиправданого втручання у право власності ПП СФ «ТЕСЛА».

Суд першої інстанції не забезпечив ефективний засіб захисту, що суперечить практиці ЄСПЛ.

Щодо явки сторін.

Представник заявника з`явився до судового засідання та надав свої пояснення, інші учасники справи належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, до суду не з`явились, заяв про відкладення не подавали, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи відповідно до ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2/1522/8901/11 за позовом ОСОБА_2 до Артам Лани, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Юридична фірма «Бонум» про стягнення в рахунок боргу за договором про надання юридичних послуг № 019/04-ю від 10.10.2004, на підставі договору про відступлення права вимоги від 05.11.2009, укладеного позивачем з ТОВ «Юридична фірма «Бонум», суми в розмірі 850 379,87 грн основного боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені в розмірі подвійної ставки НБУ, з 18.06.2008 по день ухвалення рішення судом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2011 задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на частину статутного фонду ПП СФ «Тесла», де відповідачка ОСОБА_1 є засновником, а саме: на земельну ділянку площею 1,42 га по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на землю серії ЯА № 274712, виданий 18.02.2005 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2004 № 32/149-04-5959) вартістю в сумі 64 803,00 грн та на нежитлові будівлі та споруди виробничої бази загальною площею 2 418,90 кв.м. по АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності бланк № НОМЕР_1 від 08.04.2004) вартістю в сумі 772 130,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2013 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 08.08.2011 у вигляді арешту на частину статутного фонду ПП СФ «Тесла», де відповідач ОСОБА_1 є засновником, а саме: на земельну ділянку площею 1,42 га по АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на землю серії ЯА № 274712, виданий 18.02.2005 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2004 № 32/149-04-5959) вартістю в сумі 64803,00 грн та на нежитлові будівлі та споруди виробничої бази загальною площею 2418,90 кв.м. по АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності бланк № НОМЕР_1 від 08.04.2004 року) вартістю в сумі 772 130,00 грн.

Із заяви ПП СФ «Тесла» слідує, що як на правову підставу звернення з цією заявою заявник одночасно посилається на ст. 267 ЦПК України та ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, одночасне посилання у заяві на ст. 267 ЦПК України та ст. 435 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки ст. 267 ЦПК України регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні, тоді як ст. 435 ЦПК України міститься в розділі VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) та регулює порядок звернення осіб із заявою про встановлення порядку виконання рішення на стадії його виконання.

В даному випадку розгляд справи завершено ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову, яке набрало законної сили.

Крім того, розділом VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» не передбачено можливості встановлення порядку виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник заявника адвокат Голосов Ю. В. найбільш релевантною до даних правовідносин вважав ст. 267 ЦПК України.

Разом з тим, дана норма розміщена у главі 9 «Судові рішення» Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України та регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні.

Заявник у заяві просить встановити порядок виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову, однак ст. 267 ЦПК України також не передбачає можливості встановлення порядку виконання ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову та регулює визначення порядку виконання рішення при його ухваленні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правові підстави для задоволення заяви ПП СФ «Тесла» відсутні.

При цьому, посилання заявника на те, що на його думку, звернення із заявою у визначеному ним порядку є єдиним способом вирішення ситуації, що склалася, тим паче враховуючи наявність судового рішення Київського районного суду м. Одеси про задоволення заяви у подібній ситуації, не свідчить, за відсутності в даному випадку правових підстав, про можливість задоволення цієї заяви.

Крім того, слід також зазначити, що ПП СФ «Тесла» не є учасником справи № 2/1522/8901/11, а те, що відповідачем у даній справі є ОСОБА_1 , яка, як зазначено в заяві, є засновником ПП СФ «Тесла», не наділяє останнього автоматично статусом учасника справи.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції зазначив, що у задоволенні заяви ПП СФ «Тесла» слід відмовити.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною заявника не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2013 року, посилаючись на те, що ПП СФ «ТЕСЛА» є правонаступником ОСОБА_3 , а отже має право ініціювати питання про порядок виконання ухвали щодо скасування заходів забезпечення позову.

Проте колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем у справі № 2/1522/8901/11 є ОСОБА_1 , а ПП СФ «ТЕСЛА» учасником цієї справи ніколи не було.

Скаржник посилається на ст. 55 ЦПК України та стверджує, що є правонаступником ОСОБА_3 у зв`язку з набуттям частки у статутному капіталі підприємства.

Однак зміна складу учасників юридичної особи не є матеріальним правонаступництвом у правовідносинах, що були предметом спору у справі.

Передача частки в статутному капіталі ПП СФ «ТЕСЛА» не означає переходу до підприємства прав та обов`язків фізичної особи Артам Лани у цивільному спорі, стороною якого була саме фізична особа, а не підприємство.

Така зміна корпоративних прав не породжує підстав для застосування ст. 55 ЦПК України, оскільки матеріальні права та обов`язки зі справи № 2/1522/8901/11 не переходили від ОСОБА_3 до ПП СФ «ТЕСЛА».

Скаржник посилається, що ухвалою про скасування заходів забезпечення позову нібито вирішено питання про його права.

Колегія суддів вважає ці доводи безпідставними, оскільки: ухвала від 25.06.2013 не вирішувала питання про права чи обов`язки ПП СФ «ТЕСЛА», а лише скасовувала заходи забезпечення позову, накладені у межах спору між позивачем та відповідачем фізичними особами; сам факт того, що арешт стосувався об`єкта нерухомості, який згодом перейшов у власність підприємства, не створює для підприємства процесуальних прав, встановлених ст. 18 ЦПК України, на подання заяви у межах справи, учасником якої воно не є.

Отже, положення ч. 3 ст. 18 ЦПК України не підлягають застосуванню у даному випадку.

Скаржник зазначає, що суд мав діяти на підставі принципу jura novit curia та самостійно визначити норму, яку слід застосувати. Однак колегія суддів зазначає, що ст. 267 ЦПК України регулює питання встановлення порядку виконання рішення під час його ухвалення, а ст. 435 ЦПК України передбачає право сторін виконавчого провадження звертатися про встановлення порядку виконання рішення на стадії виконання.

ПП СФ «ТЕСЛА» не є ні стороною у справі, ні стороною виконавчого провадження, що прямо унеможливлює застосування ст. 267 чи ст. 435 ЦПК України.

Також скаржник посилається на положення Конвенції про захист прав людини, принципи ефективного засобу правового захисту та мирного володіння майном.

Колегія суддів зазначає, що захист права власності може здійснюватися у цивільному або адміністративному судочинстві шляхом: оскарження дій чи бездіяльності державного реєстратора, подання відповідного позову про зобов`язання вчинити реєстраційну дію, подання позову про усунення перешкод у користуванні майном тощо.

Проте звернення у межах цивільної справи, стороною якої заявник не є, із вимогою встановити порядок виконання ухвали не є передбаченим законом способом захисту права.

ПП СФ «ТЕСЛА» не позбавлене можливості захищати своє право власності у інший спосіб, передбачений законодавством.

Тому посилання на правові позиції ЄСПЛ та принцип ефективного засобу захисту не свідчать про неправомірність оскаржуваної ухвали.

Посилання скаржника, що раніше постановою апеляційного суду ухвалу про повернення заяви було скасовано, а справу повернуто для продовження розгляду, однак ця постанова не містила висновку про наявність у ПП СФ «ТЕСЛА» права на подання заяви, а лише вказувала на необхідність розгляду заяви по суті, а не повернення.

Суд першої інстанції виконав вказівки апеляційного суду та розглянув заяву по суті.

Отже, твердження скаржника про ігнорування висновків апеляційної інстанції безпідставне.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вимоги закону та правову природу правовідносин, колегія суддів вважає, що: ПП СФ «ТЕСЛА» не є учасником справи № 2/1522/8901/11; правонаступництво у корпоративних правах не є процесуальним правонаступництвом у розумінні ст. 55 ЦПК України; звернення із заявою про встановлення порядку виконання ухвали не відповідає ст. 18, 267 та 435 ЦПК України; суд першої інстанції правильно визначив правову природу заяви та правомірно відмовив у її задоволенні.

Тому підстав для скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2025 немає.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, оскільки законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката Голосова Юрія Валерійовича, який діє в інтересах Приватного підприємства спеціалізована фірма "ТЕСЛА" залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко