судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного СудуКалараша А. А.
до ухвали Верховного Суду від 08 грудня 2025 року
ухвалену під час розгляду касаційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів, розірвання усного договору на туристичне обслуговування, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,
1. У грудні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) з позовом про захист прав споживачів, розірвання усного договору на туристичне обслуговування, стягнення грошових коштів на суму 20 000 грн та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.
2. Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 27 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, позов задовольнив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
3. У листопаді 2025 року ФОП ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року.
4. За результатами розгляду питання про відкриття/відмову у відкритті касаційного провадження колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з підстав, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі про захист прав споживачів з ціною позову, яка не перевищує суму шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже не підлягають касаційному оскарженню.
5. З таким висновком не погоджуюся з таких підстав.
6. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
7. У статті 176 ЦПК України законодавець визначив правила обчислення ціни позову.
8. Аналіз частини першої статті 176 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що ціна позову наявна виключно у позовах, в яких заявлені лише вимоги майнового характеру. У позовах немайнового характеру ціна позову не визначається.
9. На мою думку відмова у відкритті касаційного провадження з тієї підстави, що ціна позову у справі про захист прав споживачів не перевищує суму шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можлива у справах, в яких заявлені виключно позовні вимоги майнового характеру, які складають ціну позову та підлягають обчисленню відповідно до приписів статті 176 ЦПК України. Водночас, за умови пред`явлення у цій справі також позовних вимог немайнового характеру виключно застосування встановленого законодавством порогу мінімальної ціни позову для встановлення неможливості касаційного оскарження судових рішень вважаю помилковим.
10. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
11. Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» на 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн.
12. Заявлений у позові розмір майнової вимоги, що є ціною позову, становив 25 000 грн, тобто не перевищує суму вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
13. Вважаю, що ця справа є справою незначною складності та мала бути визнана судом малозначною з огляду на те, що ціна позову не перевищує суму вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнові позовні вимоги на складність спору не впливають, його малозначність не спростовують. Тобто, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, слід керуватися пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України в поєднанні з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
14. Вважаю, що колегія суддів зазначене не взяла до уваги, внаслідок чого дійшла помилкового висновку щодо мотивів відмови у відкритті касаційного провадження.
Суддя: А. А. Калараш