Справа №465/5756/24
Провадження2/465/1017/25
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

10.12.25 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Баран О.І.,

за участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Косик Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: Національний університет харчових технологій (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 68),

предмет позову: визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Франківського районного суду м. Львова із указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

визнати протиправним і скасувати наказ Національного університету харчових технологій від 10.06.2024 №219-К «По особовому складу Відокремленого структурного підрозділу «Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості НУХТ» в частині звільнення 30.06.2024 ОСОБА_2 з посади заступника директора з виховної роботи Відокремленого структурного підрозділу «Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості НУХТ», у зв`язку із закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України;

поновити ОСОБА_2 на посаді заступника директора з виховної роботи Відокремленого структурного підрозділу «Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості НУХТ» з 01.07.2024;

стягнути з Національного університету харчових технологій на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2024 по момент винесення рішення (том 1, а.с. 163).

Аргументи сторін

Позиція позивача

В обґрунтування позову позивач зазначила про те, що працювала у Відокремленому структурному підрозділі «Львівський фаховий коледж харчової і переробної промисловості НУХТ» у період з 01.09.2001 по 30.06.2024. При цьому з 27.12.2004 по 31.12.2012 на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи, а з 2013 по 30.06.2024 на посаді заступника директора з виховної роботи. У грудні 2018 року між нею та відповідачем укладено строковий трудовий договір до 31.12.2023, який продовжено до 30.06.2024. Позивач сумлінно виконувала свої трудові обов`язки за договором, проте була звільнена за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору).

Правова позиція позивача обґрунтована порушенням вимог частин 2 3 ст. 23 КЗпП України, оскільки характер роботи позивача та умови її виконання не надавали відповідачу підстав для укладення строкового трудового договору. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч ст. 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Крім цього, позивачу, всупереч ч. 3 ст. 23 КЗпП України не повідомлено про вакансії, які відповідають її кваліфікації і передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору.

Заперечення відповідача

Відповідач заперечив проти позову вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Зазначив, що позивач свою волю на укладення строкового трудового договору виявила під час написання заяви про її прийняття на роботу саме за строковим трудовим договором. Указана заява одночасно є виразом волі на припинення трудового договору після закінчення строку, на який його було укладено. Крім цього, упродовж дії строкового трудового договору позивач не оскаржувала його умов, не просила визнати його чи окремих його положень недійсними, не ініціювала внесення до нього змін та доповнень. Припинення трудового договору після закінчення строку його дії не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 26 КЗпП України. Закінчення строкового трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна із сторін трудового договору працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї із сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин. Тому, на думку відповідача підлягають врахуванню висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 09.01.2024 у справі №759/19973/20, від 19.05.2021 у справі №591/5815/18, від 01.03.2023 у справ №727/12528/21, від 31.07.2020 у справі №757/34139/18-ц, від 12.02.2020 у справі №369/7704/18, від 08.04.2020 у справі №760/408/19, від 04.03.2021 у справі №521/1267/18, від 25.10.2021 у справі №607/3393/18, тощо.

Із відзиву на позов вбачається, що на час звільнення позивача з роботи, вакантних та відповідних кваліфікації посад, з можливістю укладення безстрокового трудового договору, не було (том 1, а.с. 187-203).

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, поставив на обговорення учасників справи питання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого перегляду у справі № 757/459/24.

Представник позивача, після узгодження своєї позиції із позивачем, не заперечила проти зупинення провадження у справі.

Представник відповідача також не заперечила проти зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

В ході підготовки справи до судового розгляду встановлено, що 24.11.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у справі № 757/459/24 за позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання трудового договору таким, що укладено безстроково, визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132083995).

Підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду «щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме - щодо застосування частин другої та третьої статті 23 КЗпП України з приводу того, що слід розуміти під поняттям «інтересі працівника» в контексті застосування частини другої статті 23 КЗпП України, а також, яким чином роботодавець повинен інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору та якій правові наслідки невиконання цього обов`язку (частина третя статі 23 КЗпП України)».

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Зупинити провадження в цивільній справі №465/5756/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого перегляду у справі № 757/459/24.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.12.2025.

Суддя: Баран О. І.