Справа № 354/720/17
Провадження № 22-з/4808/119/25
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т.Л.
Суддя-доповідач Пнівчук
12 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О. В.,
суддів: Бойчука І. В., Томин О. О.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пономаренко Надії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Атаманюк Валерії Анатоліївни про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Євсєєв Михайло Володимирович, на ухвалу Яремчанського міського суду від 01 жовтня 2025 року,
У вересні 2025 року адвокат Пономаренко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23.04.2018 року у цивільній справі №354/720/17.
Ухвалою Яремчанського міського суду від 01 жовтня 2025 року клопотання адвоката Пономаренко Н.В. в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2018 року у цивільній справі №354/720/17.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Євсєєв М.В. подав апеляційну скаргу.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Євсєєв М.В., залишено без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 01 жовтня 2025 року без змін.
Представник ОСОБА_1 адвокат Пономаренко Н. В. 01 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.
На підтвердження зазначених витрат заявником долучено договір № 10/12/24-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 10.12.2024, укладений між ОСОБА_1 та АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ»; додаткову угоду № 01 від 16.10.2025; акт № 720 здачі-приймання послуг з правової (правничої) допомоги адвоката від 26.11.2025 за Договором № 10/12/24-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 10.12.2024 на суму 20 000,00 грн; рахунок на оплату № 720 від 26.11.2025; ордер серія ВВ №1053064 від 20.10.2025 року на адвоката АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» Пономаренко Н. В. та свідоцтво адвоката Пономаренко Надії Володимирівни про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛГ №000402 від 18.02.2022.
Пунктом 1.4 Додаткової угоди №01 від 16.10.2025 року було встановлено фіксований розмір гонорару. В цьому випадку фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється, а розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.
Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,00 гривень витрат на правничу (правову) допомогу.
Представник ОСОБА_2 адвокат Євсєєв М. В. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Зазначає, що всупереч вимог процесуального закону та усталеної практики Верховного суду, адвокатом Пономаренко Н. В. не надано детального опису робіт та доказів понесених витрат.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Вважає, що представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Пономаренко Н.В. в поданій заяві документально не підтверджено факту понесення будь-яких витрат на правничу допомогу, які вона просить стягнути, а обсяг робіт (наданих послуг) не відповідає критерію співмірності з огляду на заявлену до стягнення суму.
Просить відмовити в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, а у випадку задоволення заяви, зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України до 1 000 грн.
Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи вищевказане, вирішення питання додаткового рішення здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачки у відзиві на апеляційну скаргу, а потім безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду, було заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та після розгляду справи надано відповідні докази.
До відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу суду адвокатом Пономаренко Н. В. додано ордер на надання правничої допомоги №1053064 від 20.10.2025. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію договору №10/12/24-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 10 грудня 2024 року, копію додаткової угоди №01 від 16 жовтня 2025 року до договору №10/12/24-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 10 грудня 2024 року, копію акту №729 здачі-приймання послуг з правової (правничої) допомоги адвоката за договором №10/112/24-01 від 26 листопада 2025 року та копію рахунка на оплату №720 від 26 листопада 2025 року на оплату послуг з правової допомоги адвоката відповідно до додаткової угоди №01 від 16.10.2025, цивільна справа №354/720/17 на суму 20 000 грн.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, беручи до уваги обсяг наданої правої допомоги адвокатом при розгляді справи в апеляційній інстанції, відповідність їх критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, а також у зв`язку з клопотанням представника відповідача про зменшення розміру витрат, колегія суддів приходить до висновку, що доведеним та обґрунтованим є відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Керуючись статтями 134, 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пономаренко Надії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) 15 000 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Головуюча О. В. Пнівчук
Судді: І. В. Бойчук
О. О. Томин