УХВАЛА

16 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 711/426/24

провадження № 61-15166ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокатГлущенко Олександр Сергійович, на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на її частину.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 01 січня 2004 року до 29 січня 2023 року, тобто, до часу відкриття спадщини. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Визнано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2025 рокурішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року доповнено реченням наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. 00 коп. Решті відмовити».

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року апеляційні скаргиОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання квартири спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року змінено в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визначено розмір частки у квартирі, право власності на яку визнається за ОСОБА_1 , величиною 4/25. Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2025 рокузмінено та визначено розмір відшкодування ОСОБА_1 за рахунок ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 10 000 грн. У решті рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2025 року залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Черкаського апеляційного суду від19 листопада 2025 року доповнено постанову Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року вказівкою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 750 грн витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

05 грудня 2025 року ОСОБА_1 ,від імені якого діє адвокат Глущенко О. С., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року (повний текст якої складено 05 листопада 2025 року).

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 Цивільного процесуального кодексу України.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам, визначеним пунктами 4 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, у якій зазначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, клопотання особи, яка подає скаргу.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У прохальній частині касаційної скарги заявник ставить питання про скасування постанови Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року в частині визнання права власності за ОСОБА_1 4/25 частин оспорюваної квартири та ухвалити в цій частині нове судове рішення «про визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частку кватири АДРЕСА_1 ».

Таким чином, частку оспорюваної квартири, на яку заявник просить визнати право власності, визначено некоректно (прописано як знак запитання «?»).

Зважаючи на викладене вище, заявнику слід уточнити вимоги касаційної скарги щодо її прохальної частини та надіслати належним чином оформлену уточнену касаційну скаргу на адресу Верховного Суду разом із наданням доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи касаційної скарги або доказів доставки їм документів до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Глущенко Олександр Сергійович, на постанову Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк