УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 686/4336/25

провадження № 61-15457ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання малолітніх дітей та стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року, з врахуванням додаткового рішення цього ж суду від 15 травня 2025 року, позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 686/7477/18 та судовим наказом від 31 жовтня 2024 року в справі № 686/29218/24.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення та додаткове рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року в справі № 686/25400/18 та судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2024 року в справі № 686/29218/24.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Здійснено розподіл судових витрат.

У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судове рішення апеляційного суду, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його доходів, після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановити на рівні 1/4 частки його доходів.

Заявник вказує альтернативну вимогу касаційної скарги: скасування ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року про відмову в перегляді заочного рішення; скасування заочного рішення та додаткового рішення місцевого суду, справу направити на новий розгляд за правилами спрощеного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову в цій справі є зміна способу стягнення аліментів на утримання дітей.

Враховуючи зазначене вище, заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення в малозначній справі, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року, додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак