ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20501/25

Провадження № 22-ц/820/2451/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І,

секретар: Плінська І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року (суддя Колієв С.А.) за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Позов мотивовано тим, що в порядку реалізації проекту monobank, 21.05.2020 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а він, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Своїм підписом відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг. На підставі чого відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом в розмірі 50000 грн. на поточний рахунок, у вигляді платіжної картки НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання виконав, надавши ОСОБА_1 доступ до коштів на його картковому рахунку. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 11.05.2025 року утворилася заборгованість у сумі 105674,76 грн., що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Посилаючись на зазначене, АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2020 року у розмірі 105674,76 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 21.05.2021 року у сумі 105674,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив що 21.05.2020 року між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 був укладений договір, за умовами якого банк відкрив останньому поточний рахунок із встановленим кредитним лімітом. Відповідач активно користувався вказаним рахунком, використовував надані банком кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 21.05.2020 року своєчасно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 11.05.2025 рік становить 105 674,76 гривень, що підтверджено позивачем належними доказами. Розрахунок заборгованості наданий банком відповідає умовам укладеного договору. Доказів на спростування представленого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано і такі докази матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути заборгованість за кредитом в сумі 1 050,62 грн. та судовий збір в сумі 30,28 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що стягнення заборгованості в розмірі зазначеному банком по кредиту та штрафних санкцій, яку він допускав є безпідставним, оскільки при ухвалені рішення судом першої інстанції не було враховано обставини виникнення боргу. Також без належної правової оцінки суду першої інстанції залишились ті обставини, що в зв`язку з пандемією СОVID-19, а потім оголошеним воєнним станом у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на Україну, він вимушено частково допускав заборгованість зі сплати кредиту, що є поважними причинами, оскільки фактично не працював, втратив роботу, через від`їзд клієнтів.

Кредитний договір, порушення умов якого стали правовою підставою для звернення до суду та стягнення з відповідача усієї суми заборгованості, не є простроченим, оскільки строк його дії не закінчився, так як кредит було видано на умовах - «Овердрафт».

Зазначає, що йому протягом півтора року 11 разів змінено кредитний ліміт. Позивач не зазначається на підстави чого в односторонньому порядку ним змінювався кредитний ліміт, що підтверджує відсутність узгодженої домовленості між сторонами з усіх істотних умов кредитного договору, зміна кредитного ліміту кредитної картки носило виключно односторонній характер з боку позивача, оскільки відповідач не бажав і не просив цього, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції не звернуто уваги на диспропорційність нарахованих сум заборгованості за кредитом. Нараховані відсотки за користування кредитом становлять різні суми, що в десятки разів більше від суми нарахованих відсотків за умовами договору. Суд першої інстанції мав би врахувати та відмовити у стягнені не обґрунтованих прострочених відсотків, які склали значну частину заявленої до стягнення суми заборгованості.

Апелянт також заперечує проти обґрунтування банком позовних вимог такими доказами, як витягами з «Умов обслуговування рахунків фізичних осіб» (додаток під №10) та «Тарифів за карткою Monobank» (додаток під №11). Додані позивачем витяг з умов та тарифів у редакції, що діяла на момент підписання заяв (оригінали нібито наявні у позивача) (додатки під №10 та №11) не відповідають вимогам до офіційного документу, оскільки не містить назви документу, дати його прийняття та підписання, а також особи (осіб), які його підписували, чи затверджували. Тому, відсутні правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник АТ «Універсал Банк» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи. належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 21.05.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву, в якій зазначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови (а.с.26).

Відповідно до п. 3 підписаної анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердив, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць.

В пункті 6 анкети-заяви зазначено, що відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором; також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Окрім того, ОСОБА_1 , підписавши дану анкету-заяву удосконаленим електронним підписом, який є аналогом власноручного підпису, погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 11.05.2025 року ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 , тип рахунку Чорна картка, надано карту за № НОМЕР_1 , зі статусом активна до 05/29.

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.05.2025 року вбачається, що 21.05.2020 року ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.05.2020 року, 15.03.2020 року встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 3000 грн, 11.07.2020 - 10 000 грн. в подальшому збільшувався та зменшувався станом на 04.10.2021 року збільшено кредитний ліміт до 50000 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.05.2020 року заборгованість відповідача станом на 11.05.2025 року по кредиту становить 105674,76 грн.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підписавши анкету-заяву від 21 травня 2020 року (а.с.26 т.1), сторони визначили, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів, а у разі виходу за пільговий період на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Таким чином, АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з істотних умов кредитного договору, а саме в частині пільгового періоду користування кредитним лімітом та нарахування відсоткової ставки.

За період з 21.05.2020 року по 11.05.2025 року ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами банку і сплачував платежі за користування коштами банку, що підтверджується довідкою про рух коштів по картці від 11.05.2025 року.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом (тілом), та крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з тарифів за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту monobank та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємну частину укладеного договору.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що долучені банком копії умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» набрали чинності лише 27.11.2021, тоді як анкету-заяву відповідач підписав 21.05.2020 року.

Отже, відсутні підстави вважати, що саме ці умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Крім того, у паспорті споживчого кредиту картки monobank зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів. Ця інформація зберігає чинність до 01.01.2023.

Таким чином, паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, надані банком витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг тарифів за карткою monobank і паспорт споживчого кредиту картки monobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З огляду за на зазначене, суд першої інстанції зробив помилкові висновки в мотивувальній частині рішення, щодо обставин укладення кредитного договору, однак це не вплинуло на правильний висновок про стягнення суми заборгованості визначеної позивачем.

Відповідно до виписки з відображенням руху коштів по картці від 11.05.2025 та розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.05.2020 року ОСОБА_1 своєчасно не вносив платежі на повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 11.05.2025 року залишок заборгованості за наданим кредитом складає 105674,76 грн.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75(даліПоложення) визначено,що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них.Відповідно до пункту 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що наявна в матеріалах справи виписка за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 є належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Універсал Банк», згідно з якою сума заборгованості станом на 11.05.2025 рік складає 105674,78 грн. Банком правомірно нараховано відсотки, оскільки в анкеті-заяві зазначено відсоткову ставку на місяць в розмірі 3,2%, відповідно річні відсотки становлять 38,4%, однак позивач нараховував відсотки за ставкою річних 37,2%.

Апелянт не погоджуючись із даною випискою та сумою заборгованості не спростував її та не надав іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.

При цьому, відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006року).

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2025 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк