Справа № 214/3527/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2025 рокуСуддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ковтун Н.Г.

секретаря судового засідання Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 214/3527/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 21 січня 2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідач уклали кредитний договір № 565753125 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору MNV54Р9В. Відповідно до умов кредитного договору позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 13 600,00 грн. та перерахував їх на платіжну картку № 5168-74ХХ-ХХХХ-8805

28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу 28/1118-01.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу 23/0224-01.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 до договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК онлайн фінанс» перейшло право до Відповідача на загальну суму 23 281,84 грн.

26.12.2024 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №26/12/Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 23 281,84 грн., яка складається з 13 600,00. заборгованість по тілу кредиту; 9681,84 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 23 281,84 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу у розмірі 7000 грн.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12 червня 2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Мартинової Н.Ю. відповідно до якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказала наступне.

Так, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти в подальшому порушив обов`язок із їх поверненням , тобто не виконував або неналежним чином виконував умови Договору №565753125 від 21.01.2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження виконання обов`язку кредитора щодо переказу кредитних коштів Відповідачу, Позивачем надано довідку №870 від 02.12.2024 ,я кою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» повідомляє , що кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію , шляхом подання надавачу фінансових послуг платіжної інструкції з наступними реквізитами разунок/платіжна картка Отримувача 5168-74ХХ-ХХХХ-8805. Термін дії 05.2025, емітованої АТ КБ «Приват Банк».

Згідно наданої копії платіжного доручення від 21.01.2022 року переказ коштів здійснюється для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Однак вказані докази є неналежними та недопустимими , оскільки відсутній повний картковий рахунок. Відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи на підтвердження того, що дійсно Відповідач отримував кошти в розмірі 13 600,00 грн.

Щодо відсутності у ТОВ «Фінансова компанія ЕЙС» права на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.01.2022 який укладений прав вимог за договорами зазначає наступне.

Право вимоги до ОСОБА_1 перейшло відповідно Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеним між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року, укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», Договору факторингу № 08/07/25- Е від 08.07.2025 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, сформованій у справі № 752/8842/14-ц від 05.07.2017. Разом з тим, на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 грошові зобов`язання ОСОБА_1 за Договором № 565753125 від 21 січня 2022 року ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення Договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало.

Крім того вважала , що відповідачу неправомірно було нараховано проценти за користування кредитними коштами та просила зменшити судові витрати, які полягають у наданні правничої допомоги.

Від представника ТОВ «ФК ЕЙС» надійши додаткові пояснення у справі , відповідно до яких він не погодився із доводами представника відповідача, посилаючись на те, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Звертає увагу, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 січня 2022 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Відповідач уклали кредитний договір № 565753125 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору MNV54Р9В. (а.с.15 на звороті -18).

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1. Договору).

У п. 1.3. Договору Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 13 600 грн 00 коп.20.02.2022 (що є датою надання Кредиту).

На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» надано платіжне доручення від 21.01.2022, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ грошових коштів у розмірі 13 600,00 грн. згідно з договором №565753125 від 21.01.2022 року ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № 5168-74ХХ-ХХХХ- 8805 (а.с. 25).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 на яку за період 21.01.2022-26.01.22 успішно зараховано кошти у розмірі 13 600,00 грн.

У зв`язку з чим твердження відповідача та його представника про відсутність первинних документів на яких було б зафіксовано факт зарахування грошових коштів не знайшли свого підтвердження.

Щодо тверджень відповідача, що Кредитний договір був укладений після Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між первісним Кредитором та попереднім фактором ТОВ «Таліон Плюс» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ч.1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором

У подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладалися Додаткові угоди: № 19 від 28 листопада 2019 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року; № 26 від 31 грудня 2020 року, строком дії до 31 грудня 2021 року; № 27 від 31 грудня 2021 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, строком дії до 31 грудня 2023 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, строк дії договору продовжений до 31 грудня 2024 року .

Таким чином, Договір факторингу № 28/1118-01 є угодою двох сторін на співпрацю протягом визначеного проміжку часу, який закріплювався у відповідних Додаткових угодах, і яка була чинною на час укладення кредитного договору №738720061.

31.07.2024 між ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» укладено Договір факторингу №31/0724/01, предметом якого є відступлення прав вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру права вимог, встановленому у відповідному додатку договору (пункти 2.1, 4.1 Договору).

08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 738720061 від 08.12.2023, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача .

Таким чином, на момент укладення Кредитного договору №738720061 Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 був чинним, і відповідно до його умов право вимоги по кредитному договору були передані від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу, передало право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та в подальшому позивачу на підставі відповідних реєстрів, які оформлені належним чином.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача, щодо відсутності у Позивача права звернення до суду з вищевказаною заявою .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договірні зобов`язання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 13600,00 грн шляхом перерахування на визначений відповідачем картковий рахунок.

Наявні у матеріалах справи докази укладення і пролонгації договорів факторингу, а також докази передання за цими договорами прав вимоги суд вважає належними та достатнім для підтвердження факту отримання позивачем права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором в сумі 13 600,00 грн (тіло кредиту).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, сума яких становить 9681,84 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

За змістом ст. 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача відповідно до умов договору.

Оскільки відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Суд встановив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024 року, укладеного між ТОВ ФК ЕЙС та АБ «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ»; протоколом погодження вартості послуг; актом прийому-передачі наданих послуг , за яким АБ АБ «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» надано позивачу послуги на загальну вартість 7000 грн.

Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 281,84 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс`судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС, , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005.

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г.Ковтун