ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4879/25 Номер провадження 22-ц/814/4027/25Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В. при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Артеменко Альони Олександрівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між вартістю автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди та вартістю автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року адвокат Гудзь Л.Г. в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення різниці між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 495949 грн. матеріальної шкоди ( різниці між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП та витрати на послуги оцінки автомобіля в розмірі 9000 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що 29.06.2024 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Cherry Tiggo 2», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Полтаві по вул. Європейська в напрямку вулиці П. Мстислава, в бік вул. Героїв АТО, на перехресті вул. Кагамлика, виконуючи маневр поворот ліворуч виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору, який мав чорну контурну стрілку, який дозволив рух прямо та направо, чим здійснила зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Європейській в зустрічному напрямку на дозволений сигнал світлофору. У результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 31.07.2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі звітом про оцінку майна А08/02-1, автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 складеного 05.09.2024 року ФОП ОСОБА_4 ринкова вартість автомобіля (без урахування аварійних пошкоджень) становить 686627 грн. Вартість відновлювального ремонту ( без врахування зносу) 1291524 грн. Вартість матеріального збитку 686627 грн. Ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані 33878 грн.

Згідно квитанції №898 від 30.08.2024 року за звіту про оцінку майна №А08/02, автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , за вищевказану оцінку було сплачено позивачем 6000 грн. Згідно квитанції №898 від 30.08.2024 р., та від 21.03.2025 року за звіт про оцінку майна А08/02, А08/02-1 автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 за вищезазначену оцінку було сплачено позивачем 9000 грн. (дев`ять тисяч грн.).

Відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу «Cherry Tiggo 2», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована ПрАТ «СК Євроінс Україна».

За заявою ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК Євроінс Україна» за наслідками настання страхового випадку виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 156800 грн.

Отже, відповідач, будучи особою винною у завданні шкоди, повинна її відшкодувати та оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищують його вартість на момент ДТП, його ремонт є економічно необґрунтованим, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, за мінусом сплаченого страхового відшкодування, тобто ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила - 686627 грн. мінус вартість автомобіля після ДТП становить - 33878 грн. та мінус 156800 грн. суми страхового відшкодування, отже сума стягнення становить 495949 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення різниці між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду (різницю між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП), в сумі 262092 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на послуги оцінки автомобіля в розмірі 9000 грн.

З вказаним рішенням суду не погодилась представник ОСОБА_2 - адвокат Артеменко А.О. та подали апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягнуло за собою не повне з`ясування обставин справи, що є наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення судом першої інстанції.

Зазначає, суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги та не поставив під сумнів оцінку майна, чому так відрізняється занижена сума вартості у звіті про оцінку майна від 20.03.2025 року №А08/02-01, ФОП ОСОБА_4 , що становить вартість автомобіля після ДТП - 33878 грн фактично виручена сума за продаж автомобіля після ДТП - 6500 доларів США (що орієнтовано становить -267 735 грн.).

Крім того, вказаний звіт від 20.03.2025 року №А08/02-1, не може бути підставою для задоволення позов вимог, щодо матеріальної шкоди (різниці між вартістю автомобіля до ДТП та вартістю автомобіля після ДТП), оскільки розмір завданого позивачу матеріального збитку встановлений страховиком відповідно до законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Артеменко А.О. прохає апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи був присутній представник позивача, інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст.374ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29.06.2024 року о 16 год. 40 хв. в м. Полтава сталася ДТП за участю автомобіля «Cherry Tiggo 2», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави від 31.07.2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За заявою ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК Євроінс Україна» за наслідками настання страхового випадку виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 156800 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі звітом про оцінку майна № А08/02-1 встановлено: ринкова вартість автомобіля позивача марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди становила 686 627 грн, тоді як вартість його відновлювального ремонту - 1 291 524 грн, що свідчить про економічну недоцільність проведення такого ремонту.

Із зазначеного звіту також убачається, що після ДТП залишкова вартість транспортного засобу становила 33 878 грн. В ході розгляду судом першої інстанції було встановлено, що позивач реалізував зазначений автомобіль після ДТП за 6 500 доларів США.

Оцінюючи наведені докази, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню різниця між ринковою вартістю автомобіля до настання ДТП (686627 грн.) та його вартістю після ДТП (6500 доларів США), з урахуванням суми отриманого страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн, яка становить розмірі 262 092 грн.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ст.55Конституції України кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Серед способів захисту цивільних прав, відповідно до пунктів 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України, передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Положеннями частин першої, другої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону №1961-IVу зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц (провадження № 61-38365св18) зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Поняття шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу та порядок її відшкодування визначені у ст. 30 Закону № 1961-IV.

Зокрема, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно із звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно статей 12,13,81ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки суд вірно зазначив, що в даному випадку згідно зі звітом про оцінку майна № А08/02-1 встановлено: ринкова вартість автомобіля позивача марки «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди становила 686 627 грн, тоді як вартість його відновлювального ремонту - 1 291 524 грн, що свідчить про економічну недоцільність проведення такого ремонту. Із зазначеного звіту також убачається, що після ДТП залишкова вартість транспортного засобу становила 33 878 грн. Крім того було встановлено, що позивач реалізував зазначений автомобіль після ДТП за 6 500 доларів США. Суд дійшов вірного висновку, що на користь позивача підлягає стягненню різниця між ринковою вартістю автомобіля до настання ДТП та його вартістю після ДТП, з урахуванням суми отриманого страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн та коштів отриманих за реалізацію пошкодженого автомобіля, яка буде становити 262 092 грн.

Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідає принципам змагальності та об`єктивності, не порушує прав і законних інтересів учасників справи, а отже є законними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Артеменко Альони Олександрівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2025 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ О.І. Обідіна ____________________ О.В. Чумак