Справа № 463/6554/25
Провадження № 2/463/1983/25
У Х В А Л А

про відвід судді

16 грудня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Шпуляра І.Ю.,

представника позивача - Телішевського І.Д. ,

представника відповідача - Мартиневича О.А.

третьої особи - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - Поповича Я.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи Львівська міська рада, ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, відповідно до якого просить визнати за позивачем ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, загальною площею 85,9 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., який складається з приміщень: І (коридор), площею 8,5 кв.м., 1-1 (коридор), площею 5,0 кв.м., 1-2 (кухня), площею 6,8 кв.м., 1-3 (житлова кімната), площею 17,4 кв.м., 1-4 (житлова кімната), площею 15,4 кв.м., 1-5 (сходова клітка), площею 1,8 кв.м., що знаходяться на першому поверсі, та службових приміщень, що знаходяться у підвалі - І площею 19,2 кв.м., ІІ площею 11,8 кв.м., згідно технічного паспорта, внесеного в Єдину державну електронну систему у сфері будівництва - реєстраційний номер у реєстрі будівельної діяльності - ТІ01:4347-3304-0717-1574, ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.2405247.4982646.20241022.82.0000.58, які були виділені з будинку по АДРЕСА_1 та подаровані ОСОБА_4 ОСОБА_6 згідно договору дарування від 02.06.1993 року, визнаного дійсним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 01.07.2004 року (справа № 2-1066/2004).

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м.Львова 16.07.2025 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова (суддя Стрепко Н.Л.) від 08.08.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18.11.2025 року, задоволено заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відвід судді Стрепка Н.Л. від розгляду вищевказаної цивільної справи.

20 листопада 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи та для розгляду такої визначено суддю Грицка Р.Р.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21.11.2025 року, справу прийнято до провадження судді Грицка Р.Р. Призначено підготовче засідання у порядку загального позовного провадження.

16 грудня 2025 року під час проведення підготовчого засідання, головуючим суддею з метою усунення у стороннього спостерігача будь яких сумнівів щодо його об`єктивності та неупередженості, було повідомлено сторонам про те, що Попович Я.Д., який представляє інтереси третьої особи у справі Львівської міської ради є йому особисто знайомий, оскільки вони разом навчалися, однак їхні відносини не є настільки дружніми та достатніми для підстав заявлення самовідводу.

Разом з тим, третя особа ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні з огляду на оголошену інформацію головуючим суддею, в усній формі заявила відвід судді Грицку Р.Р. від розгляду вказаної справи, оскільки дана обставина викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючого судді у справі, вважає, що суддя Грицко Р.Р. не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу.

Представник позивача - адвокат Телішевський І.Д. у підготовчому судовому засіданні вирішення заяви про відвід судді відніс на розсуд суду.

Представник відповідача - адвокат Мартиневич О.А. у підготовчому судовому засіданні вирішення заяви про відвід судді відніс на розсуд суду.

Представник третьої особи - Львівської міської ради Попович Я.Д. у підготовчому судовому засіданні вирішення заяви про відвід судді відніс на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Виходячи з положень частини другої ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

При цьому, на переконання суду, підстави для відводу головуючого судді Грицка Р.Р., які заявлені третьою особою знайшли своє належне підтвердження.

Враховуючи наведене, оскільки головуючий суддя Грицко Р.Р. особисто знайомий з представником третьої особи - Львівської міської ради Поповичем Я.Д., суд дійшов висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Грицка Р.Р., як головуючого у справі, вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву третьої особи ОСОБА_3 про відвід судді - задовольнити.

Визнати заявлений відвід судді Грицку Роману Романовичу - обґрунтованим.

Відвести суддю Грицка Романа Романовича від розгляду цивільної справи № 463/6554/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи Львівська міська рада, ОСОБА_3 про визнання права власності.

Матеріали цивільної справи № 463/6554/25 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи Львівська міська рада, ОСОБА_3 про визнання права власності - передати для визначення судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Грицко Р.Р.