СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6844/25

пр. № 2/759/3951/25

08 грудня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-12» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири у розмірі 200 196,00 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 5 029,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Так, 16 грудня 2024 року, приблизно о 16 год. 00 хв., мало місце залиття (затоплення) квартири АДРЕСА_2 гарячою водою з системи централізованого опалення з технічного приміщення (горища), яке знаходиться над її квартирою (технічний поверх). Факт залиття квартири підтверджується Актом №9 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 17 грудня 2024 року, який був складений комісією ТОВ «ЧЕКДОМ ІНЖЕНЕРІНГ». Як було встанволено, причиною залиття квартири АДРЕСА_2 стало: не герметичний притвір запірної кулі до фторопластової втулки (знос), в крані, розташованому на повітрозбірнику системи опалення на технічному поверсі. Тому з метою визначення вартості матеріального збитку, що був нанесений позивачу, як власнику пошкодженого майна, позивач звернулась до ПП «АРІАДНА» для проведення оцінки майна. Відповідно до Висновку про вартість, визначеному з боку ПП «АРІАДНА», вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення трикімнатної квартири, складає на дату оцінки: 190 396,00 грн. Отже, внаслідок залиття (затоплення) вищевказаної квартири з вини відповідача позивачу був завданий значний матеріальний збиток (шкода) в розмірі 190 396,00 грн, який позивач просить стягнути з відповідача, оскільки відповідач управляє вищевказаним багатоквартирним будинком та здійснює його обслуговування, об?єкта нерухомого майна у відповідності до чинного законодавства України. Після чого, 10 березня 2025 року, з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, на виконання п. 3.10. Статуту ОК «ОБЧИСЛЮВАЧ-12» та ст. 16 ЦПК України, позивач звернулась до відповідача з письмовою Претензією про вжиття заходів досудового врегулювання спору від 07 березня 2025 року у відповідності до якої позивач просила відповідача в строк до 10 (десяти) календарних днів з дня отримання вищевказаної Претензії відшкодувати їй повну вартість матеріального збитку, що був нанесений внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_2 у розмірі 190 396,00 грн, а також понесені перед ПП «АРІАДНА» витрати на проведення незалежної оцінки майна в розмірі 9 800,00 грн, що загалом складає 200 196,00 грн. Однак, строк для добровільного виконання відповідачем вищевказаної Претензії в частині відшкодування повної вартості завданого мені матеріального збитку для відповідача закінчився 22 березня 2025 року, при цьому станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою вищевказана Претензія залишається досі не розглянутою та не виконаною з боку відповідача. Також позивач зазначила, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача і тривалої неправомірної поведінки з боку останнього, вона відчуває постійне приниження та перебуває у стані тривоги, страху, занепокоєння, що завдано їй морільної шкоди, яку позивач оцінює у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 72).

Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. 109).

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року призначено судом судово будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі(а.с. 131).

Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі (а.с. 143).

12.05.2025 року від представника відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, якому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, з тих підстав, що 30.11.2024 року між ОП «Обчислювач-122 ТА ТОВ «Чекдом Інженіринг» укладено договір №ЧВІ-24367917-А-1 про надання кооперативу послуг технічного та аварійного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення холодного водопостачання та водовідведення внутрішніх електричних мереж та електрощитових багатоквартирного будинку. Вказаний договір було укладено з тих підстав, що у відповідача не було відповідних фахівців, які б своєчасно здійснювали технічну діагностику та обслуговування. Отже, відповідно до вказаного договору, виконавцем у якому є ТОВ «Чекдом Інженіринг», взято на себе зобов?язання зокрема, щодо своєчасної технічної діагностики і обслуговування систем центрального опалення холодного водопостачання та водовідведення. Внаслідок зазначених обставин, саме ТОВ «Чекдом Інженіринг» має нести матеріальну відповідальність за завдану шкоду у повному обсязі. Щодо розміру матеріальної шкоди, відповідач зазначив, що наданий позивачем звіт є необґрунтованим та неповним, оскільки з його змісту не можливо встановити та з?ясувати, який саме об?єм і вид робіт буд виконаний у конкретно кожній кімнаті к кожному приміщенні квартири, де саме локаційно будуть проведені ремонтні роботи, а також вказаний звіт не містить найменування робіт і витрат (а.с. 85-88).

15.05.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що, відповідно до п. 9.12. Договору на який посилається відповідач: «Відповідальність Виконавця згідно цього Договору обмежується сумою 37500 тисяч гривень, якщо навіть ця сума не покриває всю суму прямих чи не прямих збитків що мали, мають або можуть мати місце та пов?язані з такою відповідальністю Виконавця». Тобто умовами вищевказаного Договору, навіть якщо допустити вину ТОВ «ЧЕКДОМ ІНЖЕНЕРІНГ» в затопленні її квартири, така відповідальність ТОВ «ЧЕКДОМ ІНЖЕНЕРІНГ» була обмежена грошовою сумою в розмірі 37 500,00 грн, що в будь-якому випадку недостатньо для відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок затоплення вказаної квартири, розмір якої складає 190 396,00 грн. Саме тому відповідач має нести повну відповідальність за технічний стан, перевірку, поточний та капітальний ремонт внутрішньобудинкових систем та за їх комплексне обслуговування тощо, а не ТОВ «ЧЕКОМ ІНЖЕНЕРІНГ», з яким у позивача немає будь-яких договірних відносин. Щодо доводів відповідача з приводу наданого звіту, позивач зазначила, що доводи відповідача є маніпулятивними та нічим не підтвердженими, оскільки звіт був проведений оцінювачем за наявними вихідними даними, серед яких був Акт №9 про наслідки залиття квартири від 17.12.2024 року, протия кого відповідач не заперечував, а також інвентаризаційна справа, технічий паспорт (а.с. 113-119).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 15.07.1998 року Серія ККВ №21649, ОСОБА_1 належить кв. АДРЕСА_1 на праві приватної власності (а.с. 6).

Згідно акту №9 від 17.12.2024 року про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення складеного комісією, була обстежена квартира АДРЕСА_1 на предмет залиття з технічного приміщення (горище). Квартира знаходиться у підїзді №1, який має 11 поверхів, розташована на 11 поверсі, складається з 3 кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі АДРЕСА_2 постраждали: Кімната 1 - Передпокій: відшарування дипалер площею до 5м2, на стінах вологі сліди протікання площею до 5м2. Кімната 2 - Спальня: на стінах вологі сліди протікання площею до 1,5м2, на стелі вологі сліди протікання площею до 1.5м2. Кімната 3 - Зала: на стелі вологі сліди протікання площею до 8м2, на стінах вологі сліди протікання площею до 5м2, на підлозі від скупчення води спостерігаються початкові сліди деформації ламінату площею до 1м2 (а.с. 11).

08.01.2025 року між ОСОБА_1 та ПП «Аріадна» укладено договір про проведення оцінки майна, згідно умов вказаного договору, загальна вартість послуг з оцінки Об?єкта (суми Договору) складає 9 800,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до звіту від 13.01.2025 року про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, встановлено, що вартість матеріального збитку, яка належить власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , визначена з точки зору витратного підходу (з урахуванням округлень до цілого значення), становить 190 396,00 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту становить 219 942,00 грн з ПДВ; вартість матеріалів і збитків 82 071,00 грн, вартість матеріалів, робіт та конструкцій 98 485,20 грн з ПДВ; вартість ремонтно-будівельних робіт (з урахуванням вартості експлуатації машин механізмів) у розмірі 121 456,80 грн (а.с. 15-43).

30.11.2024 року між ОК «Обчислювач-12» та ТОВ «Чекдом Інженіринг» було укладено договір №ЧДІ-24367917-А-1 про надання кооперативу послуг технічного та аварійного обслговування внутрішньобудинкових систем центарльного опалення холодного водопостачання і водовідведення внутрішніх електричних мереж та електрощитових багатоквартирного будинку, за цим договором виконавець бере на себе зобов?язання надавати замовнику послуги технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення, холодного воопостачання та водовідведення, внутрішніх електричних тереж та електрощитових банатоквартирного будинку.

Згідно п.п. 4.5., 4.6. Договору, у разі виникнення аварійного випадку Виконавець ліквідує аварію доступним шляком - тимчасовий ремонт, часткова або повна заміна вузлів, труб чи інших матеріалів систем централізованого опалення, холодного водопостачання і водовідведення, внутрішніх електричних мереж та електрощитових. У разі необхідності Виконавець здійснює повне відключення одного або декількох систем з подальшим переданням припису Замовнику, шляхом передбаченим цим договором, для виконання ремонтних робіт для відновлення повноцінного, безпечного та безперебійного використання таких систем. Усунення наспідків аварійних випадків. У разі настання аварійного випадку з вини Виконавця, наслідки аварійних випадків мають бути усунуті за рахунок Виконавця у відповідності до умов цього договору. Наслідки аварійних випадків, що сталися не з вини Виконавця усуваються Замовником, або стороною дії якої, або бездіяльність призвели до настання аварійного випадку та подальших наслідків.

Відплвідно до п.9.11. Договору, виконавець не несе відповідальності за наслідки спричинені аварійними випадками, у разі недбалого ставлення, або використання не за призначенням, або з причини несвоечасної заміни, ремонту у тому числі з причин зносу внутрішньобудинкових мереж, Замовником та/або членами кооперативу та, або співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 9.12. Договору, відповідальність виконавця згідно цього договору обмежується сумою у 37 500 тисяч гривень тридцять сім тисяч п?ятсот грн. нуль коп., якщо навіть ця сума не покриває всю суму прямих чи непрямих збитків що мали, мають або можуть мати місце та пов?язаві з такою відповідальністю виконавця.

Отже, виходячи із вищевикладеного ТОВ «Чекдом Інженіринг» є виконацем робіт, послуг, які виконує на замовлення ОК «Обчислювач-12» в рамках вказаного договору та відповідальність якого обмежується 37 500,00 грн.

Так, 07.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ОК «Обчислювач-12» із претензією про вжиття заходів досудового врегулювання спору, в якому вона просила відповідача в строк 10 днів відшкодувати їй вартість метеріального збитку урозмірі 190 396,00 грн, а також понесені витрати на проведення нежалежної оцінки у розмірі 9 800,00 грн (а.с. 54, 55).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди внаслідок залиття, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинні станом на час виникнення правовідносин сторін, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207.

Згідно з частиною першою та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Як вбачається з матеріалів справи і це не спростовано відповідачем, приичною залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_2 стало: не герметичний притвір запірної кулі до фторопластової втулки (знос), в крані, розташованому на повітрозбірнику системи опалення на технічному поверсі.

Відповідач у своєму відзиві факт залиття квартири не заперечує, а також не ставить від сумнів акт №9 від 17.12.2024 року, яким встановлено причину залиття квартири.

Положенням ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковим територіями від 08 жовтня 1982 року, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Наведене узгоджується з іншим правовим принципом «власність зобов`язує», тобто саме на власника покладається тягар по утриманню своєї власності та необхідності дбати про її належний стан, погіршення якого не має спричиняти шкоди іншим особам, оскільки відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Так, Правилами від 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил ).

Згідно з п.2.3.6 Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Форма цього акта встановлена в Додатку 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

В додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття .

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло - та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, в листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складанні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків із числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Таким чином, факт залиття квартири, характер та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтована вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі потерпілої та винної особи.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі №643/19078/15 вказав на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як було зазначено вище, сам факт залиття квартири позивача, відповідачем не заперечується.

Отже, позивач довів факт залиття так і його причину . За таких обставин саме відповідач мав доводити відсутність своєї вини, що є її процесуальним обов`язком.

Не доведення вказаного факту є підставою до покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди.

Заперечення відповідача щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).

Згідно висновку експерта, складеного 13.01.2025 року ПП «Аріадна» вартість матеріального збитку складає 190 396,00 грн.

З вищенаведених норм законодавства та зазначених обставин вбачається, що є всі наявні підстави для відшкодування відповідачем завданої позивачу майнової шкоди, оскільки причина залиття сталася з вини відповідача через не герметичний притвір запірної кулі до фторопластової втулки (знос), в крані, розташованому на повітрозбірнику системи опалення на технічному поверсі.

Відповідно до п.п. 2,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Неправомірність дій та вина відповідача у завданні шкоди позивачеві полягає у невиконанні зобов`язань власника по утриманню свого власного майна, що передбачено ст. 322 ЦК України, ст. 177 ЖК України, ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», та безпідставною відмовою відшкодувати завдані збитки.

Позивач у своїх поясненнях зазначала про завдані їй моральні страждання внаслідок пошкодження майна, які виразились у постійному відчутті приниження та досить тривалий час вона перебуває у стані тривоги, страху, занепокоєння, як наслідок, позивач пережила стрес від залиття власної квартири, а також через заподіяні їй моральні переживання, пов?язані із суттєвим пошкодженням квартири, позивач потребує у проведенні чергового дороговартісного ремонту, відновлення квартири до попереднього стану, що в свою чергу призвело до порушення мого нормального життєвого укладу, істотних вимушених негативних змін у моєму житті, що в свою чергу порушило мої життєві зв?язки, змусило її витрачати час на оформлення необхідних документів, пов`язаних документуванням факту залиття моєї квартири, оформлення вищевказаної письмової Претензії, звернення до Святошинського районного суду міста Києва з даним позовом, тому, виходячи із засад розумності та справедливості, позивач вважає, що з Відповідача додатково підлягає стягненню завдана їй моральна шкода у розмірі 50 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено порушення прав позивача, то вона має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн, оскільки, зазначений розмір моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн є завищеним та не підтверджений належними доказами.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 9 800,00 грн. понесених позивачем на оплату експертного дослідження, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 було сплачено на рахунок ПП «Аріадна», оплату за проведення експертної оцінки згідно платіжних інструкцій від 08.01.2025 року та 22.01.2025 року на загальну суму 9 800,00 грн, а тому вказана вимога підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково до відповідача то на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір виходячи з розрахунку: (205 196 грн (сума задоволених позовних вимог до вказаного відповідача * 100 % / 250 196,00 грн (ціна позову) = 82,01% * 5 029,96 грн (сплачений при поданні позову судовий збір).

Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 4 125,27 рн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 151, 172, 177, 179 ЖК України, ст.ст. 22, 23, 322, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну вимоги ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-12» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири - задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-12» (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири у розмірі 190 396 (сто дев?яносто тисяч триста дев?яносто шість) грн 00 коп., витрат на проведення оцінки майна у розмірі 9 800 (дев?ять тисяч вісімсот) грн 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п?ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-12» (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4 125 (чотири тисячі сто двадцять п?ять) грн 27 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Ключник А.С.