Провадження № 2/204/5522/25
УХВАЛА

про направлення цивільної справи за підсудністю

11 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю із Богунського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Внаслідок технічного збою, вказана справа надійшла до підсистеми ЕС із затримкою, що підтверджено довідкою ДП «Інформаційні судові системи» від 04 грудня 2025 року, наявною у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначений позов направлений помилково та не може бути прийнятий до розгляду Чечелівським районним судом м. Дніпра з наступних підстав.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, та отримано відповідь №2107124, згідно якої відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, у якій сторони зареєстровані на непідконтрольній території України, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Отже, для з`ясування актуального місця проживання (перебування) відповідача судом був зроблений запит до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери та отримано відповідь №2107137, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно діючої довідки перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції (підсудності) Богунського районного суду міста Житомира.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце її проживання на період дії обставин, визначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (із змінами), така довідка містить дані про фактичне місце проживання або перебування особи, що по суті є реєстрацією фактичного місця проживання, здійсненою у зв`язку з переміщенням особи з тимчасово окупованої території.

Крім того, Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, передбачено, що особа має право задекларувати або зареєструвати місце проживання за однією адресою, з якою і здійснюється офіційне листування та вручення кореспонденції. Для осіб, чиє місце проживання зареєстроване на тимчасово окупованих територіях (зокрема у Донецькій та Луганській областях, АР Крим, м. Севастополі), передбачено спрощений механізм реєстрації нового місця проживання без зняття з обліку за попередньою адресою та без внесення змін до паспорта.

Отже, довідка ВПО підтверджує місце проживання особи, зареєстроване у встановленому порядку, і є належним доказом для визначення територіальної підсудності відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України.

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Одночасно з тим, частиною першою статті 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З системного аналізу вимог чинного цивільного процесуального законодавства України випливає, що до провадження суду, якому справа була передана на розгляд із іншого суду, повинна бути прийнята лише у разі, якщо така справа передана в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, тобто справа, яка належить до територіальної юрисдикції (підсудності) такого суду. У разі помилкового направлення справи на розгляд іншому суду за підсудністю і повернення такої справи спір про підсудність відсутній.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19, за якою розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30.

Суд звертає увагу, що розгляд справи належним судом є одним з елементів принципу верховенства права та права особи на судовий захист, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Враховуючи вищевикладене, матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості мають бути направлені для розгляду за підсудністю до Богунського районного суду міста Житомира.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати для розгляду за підсудністю до Богунського районного суду міста Житомира (10014, майдан Соборний, 1, м. Житомир).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя