15.12.2025 Суддя Ритов Я. М.
Провадження № 2/644/5879/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Ритов Я.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Адвокат Король Владислав Романович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Індустріального районного суду міста Харкова з позовом до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, в якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адерсою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці Дворічанської селищної ради розміром 0,08 га з прибудовами, загальною площею 67,3 кв.м. та складається з житлового будинку літера «А» житловою площею 48,4 кв.м, гаража літера «Б», сарая літера «В», погріба літера «в», вбиральні літера «Г». Крім того, в позовній заяві представник позивача просив звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», до позову надано посвідчення учасника бойових дій щодо позивача.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої, позовна заява повинна містити, у тому числі зазначення ціни позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до пункту 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12.07.2001 року, незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до підпункту 1 пункту 1 вказаної вище Постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", - у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні хоча б за однією із спеціалізацій у межах напряму 1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі і напряму 2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Разом з тим, представником позивача всупереч вищевказаних вимог не зазначено ціну позову та не додано копію експертного висновку про вартість спірного нерухомого майна, що позбавляє суд визначити суму судового збору, яка підлягає стягненню за подання вказаного позову, і що підлягає уточненню.

Крім того, представник позивача просив звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Так, згідно ст. 5 ч. 1 п. 13 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, тобто, лише у справах, пов`язаних з порушенням прав учасників бойових дій згідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, справи про визнання права власності на нерухоме майно не підпадають під дію п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За ч. 2 ст. 8 вказаного Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами та доповненнями від 25 вересня 2015 р.) клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Таким чином, суддя відстрочує та розстрочує судові витрати, зменшує їх або звільняє від їх оплати при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Позивачем підтверджень про матеріальне становище до суду надано не було.

Наведені положення закону передбачають, що відстрочення сплати судового збору або зменшення розміру сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.

Обставини для звільнення від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на яку представник позивача посилається в позовній заяві.

Отже, суддя приходить до висновку про відсутність підстави для відстрочення, розстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору в розумінні ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення законодавства, а також докази, якими представник позивача обґрунтовує необхідність звільнення позивача від сплати судового збору, суддя вважає доцільне відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку позивачем не зазначено ціни позову для визначення розміру судового збору, необхідного для сплати за подання позовної заяви.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру.

Після визначення ціни позову, позивачу необхідно буде сплатити судовий збір за наступним порядком:

- (ціна позову) х 0,01 = судовий збір (який підлягає сплаті);

- якщо сума судового збору буде меншою за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.), то позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Платіжні реквізити для оплати судового збору:

- отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Індустр/22030101;

- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- код банку отримувача (МФО): 37874947;

- рахунок отримувача: UA0020659;

- код класифікації доходів бюджету: 22030101;

- призначення платежу:« 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Індустріальний районний суд міста Харкова (назва суду, де розглядається справа)».

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та пропонує позивачу надати докази оцінки майна, визначити ціну позову та надати докази щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Ритов