Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2066/25
Провадження №: 6/945/92/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Будак К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», ОСОБА_1 , Приватний виконавець Булахевич Степан Вікторович про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про заміну сторони стягувача на її правонаступника у виконавчому провадженні.

Заяву обґрунтовують тим, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевич С.В. перебуває виконавче провадження 66961745 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса №26341, вчиненого 10.09.2021року. 03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 573/ФК-25. Відповідно до Договору факторингу, право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № IU 9939161 в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора № IU 5949954 у виконавчому провадженні АСВП № 66961745 відступлено ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», код ЄДРПОУ: 41153878. Враховуючи вищевикладене,у зв`язку із відступленням права грошової вимоги за кредитним договором, відбулася заміна Кредитора у зобов`язанні, у результаті чого ТОВ «ФК«УКРФІНСТАНДАРТ» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим документом № 26341 від 10.09.2021 про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 , отже виконання вказаного виконавчого документу передбачає задоволення вимог вже не Первісного кредитора, яким було: ТОВ «ІНСТАФІНАНС», а Нового кредитора, яким є: ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області 18.09.2025року заява прийнята до розгляду, призначено судове засідання по суті.

Учасники провадження, повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. У прохальній частині заяви представник ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» просила розгляд заяви проводити без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено в частині першій статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або у виконавчому провадженні, або у виконавчому листі.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Постановою від 12.10.2022 по справі №183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду встановила, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Поряд з цим, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове виконання рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Після відкриття виконавчого провадження кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. перебуває виконавче провадження 66961745 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса № 26341, вчиненого 10.09.2021року.

03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 573/ФК-25. Відповідно до Договору факторингу, право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № IU 9939161 у виконавчому провадженні АСВП № 66961745 відступлено ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ», код ЄДРПОУ: 41153878.

Таким чином, згідно умов договору, до нового кредитора ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), тобто є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст.514 ЦК України вказано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

Статтею 513 ЦК визначено, що правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин, і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула з цих правовідносин.

Згідно зі ч. 1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням держаного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження на її правонаступника.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд бере до уваги, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва у відповідності до ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», за таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 247, 442, 446 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: ТОВ «ІНСТАФІНАНС», ОСОБА_1 , Приватний виконавець Булахевич Степан Вікторович про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження первісного стягувача ТОВ «ІНСТАФІНАНС» () на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (місцезнаходження: вул.Глибочицька, будинок 17-Б, офіс 503, місто Київ, 04052, код ЄДРПОУ 41153878) у виконавчому провадженні № 66961745, відкритому на підставі виконавчого напису № 26341 вчиненого 10.09.2021року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № IU 9939161 від 11.11.2020року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії № IU 5949954.

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський