Провадження №2-о/523/536/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду № 6 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Пересипського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, звернувся представник заявника адвокат Терехов Віталій Юрійович.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що з червня 2022 року по липень 2025 року подружжя проживало разом, вело спільне господарство без реєстрації шлюбу. В період з 1998 року по 2022 рік подружжя перебувало в зареєстрованому шлюбі, який по життєвим обставинами було розірвано на підставі рішення суду. Представник зазначає, що незважаючи на формальне розірвання шлюбу подружжя продовжувало проживати разом та вести спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей.

Представник зазначає, що під час проходження військової служби ОСОБА_4 зник безвісті.

На підставі викладеного просить: встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з червня 2022 року по липень 2025 року.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в судове засідання.

На адресу суду 27.10.2025 року (вх. № 44278) надійшла заява адвоката заявника про долучення до матеріалів справи доказів, а саме нотаріально посвідченої заяви свідка (а.с.50-51).

Також, 26.11.2025 року (вх. № 50480) надійшов супровідний лист про долучення протоколу отриманих відомостей від особи в порядку п.7 ст.20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с.59-62).

Чергове судове засідання у справі призначено на 28 листопада 2025 року, сторони про час та місце слухання справи повідомлені, до суду не з`явились.

На адресу суду 26.11.2025 року (вх. № 50476) надійшла заява за підписом представника заявника адвоката Терехова Віталія Юрійовича про можливість розгляду справи за відсутності заявника, згідно якої заявник зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.64).

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно (а.с.66), про причини не явки суду не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши докази на підтвердження обставин викладених в заяві в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заявник зазначила, що не зважаючи на розірвання шлюбу, сторони не припинили та не розірвали шлюб, продовжили проживати разом та вести спільне господарство, стосунки стали міцнішими, продовжували життя, як подружжя та планували майбутнє. Питання щодо повторного укладання шлюбу не порушували.

В травні 2025 року чоловік заявника ОСОБА_4 маючи намір захищати Батьківщину став на військову службу, та перебуваючи в зоні бойових дій зник безвісті. Триває службове розслідування.

У зв`язку з викладеним заявник просить становити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Згідно копії свідоцтва про одруження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 14.02.1998 року, актовий запис № 88 (а.с.20).

Так, судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року (справа № 523/6269/21) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 14.02.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської рай адміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів, актовий запис №88 (а.с.21-22).

Відповідно до наданих копій свідоцтв про народження, судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14,15).

Відповідно до довідок Департаменту надання адміністративних послуг, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою з 18.10.1996 року за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , з 03.11.1999 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , значиться зареєстрованою з 27.11.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 з 12.12.2008 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Так, відповідно до довідки про проживання, встановлено, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 , разом з дітьми проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, з огляду на зазначене судом встановлено, що в період перебування в зареєстрованому шлюбу та після його розірвання подружжя хоч і було зареєстровано за різними адресами, а саме квартира № 4 та квартира № 4а , проживало разом за однією адресою.

На підтвердження факту підтримання сімейних відносин після розірвання шлюбу, заявником надано особисте листування з чоловіком. З огляду на листування встановлено, що після розірвання шлюбу подружжя продовжувало проживати разом, вести спільний побут, та дбати один про одного, раділи за досягненням в навчанні, спілкування повністю притаманне подружжю. Чоловік повідомляв заявнику, тобто дружині, про його проходження по службі (а.с.27-29).

З огляду на нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_6 , остання зазначає, що підтверджує факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали однією родиною з червня 2022 року по липень 2025 року. Вони спільно вели господарство, мали спільний побут, разом виховували дітей, їх стосунки мали характер подружніх, підтримували один одного, як чоловік та дружина.

Свідок зазначає, що даний факт їй достеменно відомий, оскільки вона проживає поруч (що підтверджується адресою місця проживання) та була свідком спільного проживання та їх сімейного життя (а.с.51).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили наступне.

Так, свідок ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , суду пояснила, що є сусідкою подружжя ОСОБА_9 , знає їх добре, часто буває в гостях, подружжя проживало разом, як то притаманне подружжю.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_10 знає більше 20 років, з подружжям був добре знайомим, стосунки нормальні сусідські, останній раз бачив її чоловіка в травні. Зазначив, що знає, що ОСОБА_4 перебував на військовій службі та зник безвісті (а.с.57).

Також, судом досліджуються протоколи отримання відомостей від особи в порядку п. 7 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 24.11.20025 року.

Так, відповідно до протоколу отримання відомостей ОСОБА_7 зазначила, що відомості надає добровільно, їй роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, та ст. 384,385 КК України.

ОСОБА_7 надала наступні пояснення: з родиною ОСОБА_9 знайома понад 25 років, останній раз в гостях даної родини була місяць по тому, з ОСОБА_10 бачиться часто, оскільки живуть поряд. Зазначила, що їй відомо, що чоловік ОСОБА_10 перебував на службі в ЗСУ.

Зазначила, що була на їх веселі у 1998 році, з того часу вони підтримували дружні стосунки. У подружжя народилось двоє дітей. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вели спільне господарство, проживали разом, спільно вирішували всі побутові проблеми, підтримували один одного, як подружжя.

Зазначила, що підтверджує факт спільного проживання, оскільки була безпосереднім свідком їх життя (а.с.61-62).

Отже, з огляду на свідчення допитаних свідків, а також з огляду на їх письмові пояснення щодо обставин заяви, судом встановлено, що всі свідчення свідків є такими, що підтверджують факт проживання подружжя однією сім`єю, свідки вказали, що їм особисто відомо, що подружжя вело спільне господарство, підтримували один одного та мали спільний побут.

Також, на підтвердження ведення спільного побуту та підтримання сімейних відносин, заявником надано повідомлення про направлення посилки від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 яка була направлена 13.07/11:19 (а.с.23).

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами спільного проживання є, зокрема, докази: ведення спільного господарства, наявність у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, інших доказів, які вказують на наявність між ними сталих відносин, притаманних сім`ї.

У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Статтею 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу.

Судом, шляхом дослідження письмових доказів та допиту свідків, встановлено, що сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, при цьому судом в ході розгляду справи встановлено, що сторони після розірвання шлюбу, не стали проживати окремо, продовжили жити за однією адресою, як чоловік та дружина, допитані в судому засіданні свідки суду пояснили, що подружжя проживало разом, їх відвідували гості, вони мали спільний бюджет, вели спільний побут, спільно приймали участь в у веденні домашнього господарства.

Надані спільні фото, листування, направлення посилки тощо підтверджують факт того, що подружжя після розірвання шлюбу не припинили шлюбні стосунки.

Встановлення вищевказаного факту має юридичне значення для заявника, оскільки пов`язано з можливістю звертатись за захистом своїх прав та прав зниклого чоловіка.

Таким чином, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з червня 2022 року по липень 2025 року

На підставі викладеного, та керуючись 2, 5, 10, 12, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 318- 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу з червня 20022 року по липень 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складно 02.12.2025р.

Суддя: