Справа № 462/6887/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1880/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Савуляка Р.В.

Секретаря Іванова О.О.

розглянувши без участі учасників в м.Львові цивільну справу № 462/6887/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,- про звернення стягнення на предмет іпотеки

в с т а н о в и в:

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19 листопада 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 в інтересах якого діють його законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості:

-за кредитним договором №991 від 19.09.2007 року, яка станом на 28.08.2014 складає 230 429,88 грн., а саме:

-за кредитом-95 020,00 грн.

-по відсотках109 974,85 грн.;

-пеня за останній рік-25 435,03 грн.;

За кредитним договором № 285 від 13.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 складає:

2 109 443,47 грн., а саме:

за тілом кредиту-1 287 005,84 грн.;

по відсотках-665 625,90 грн.

пеня за останній рік-156 811,73 грн.;

шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна).

Стягнуто з відповідача на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3654,00 грн.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лука Т.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене як заочне. Відповідач ОСОБА_2 не був повідомлений про день і час слухання справи. Не міг надати відзив на позовну заяву, що є порушенням процесуальних норм.

Зазначає, що 15.04.2014 року та 09.09.2014 року зі сторони позивача ОСОБА_4 (майновому поручителю) та третім особам (боржникам) надіслано вимоги про дострокове повернення кредиту. Звертає увагу, що судом стягнуто проценти нараховані кредитором після пред`явлення вимоги до боржників в порушення вимог закону.

Зазначає, що згідно умов договорів треті особи мали виконувати зобов`язання з повернення кредиту та зі сплати процентів до 19 та 15 числа кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Зазначає, що оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені, відтак не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Вказує, що оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. Суд, встановивши, що спадкоємець ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7 , взагалі не визначив, коли банку стало відомо про смерть спадкодавця, чи пред`явив банк вимогу до спадкоємців протягом строку, передбаченого ст.1281 ЦК України.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Луки Т.М. в інтересах ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 листопада 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_3 , як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та Лядика Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі та їх представники в судове засідання черговий раз не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Суд неодноразово (вісім разів) призначав судові засідання, однак судові повістки поверталися з відмітками «адресат вітсутній». Окрім того, повідомлення про судові засідання були на веб-сайті Львівського апеляційного суду та на електронну пошту представників. Повідомлень про зміну місця проживання чи перебування від відповідача, його представників, третіх осіб не надійшло до суду. Представники позивача ТОВ «Кредитні ініціативи», які брали участь в судових засіданнях першої інстанції розірвали трудовий договір із товариством і їх повноваження припинилися.

20.10.2025 року до суду надійшла заява через електронний кабінет від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» адвоката Льовочкіної В.М. про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.58 т.6) та клопотання про участь у судовому засіданні на 27 жовтня 2025 року та у випадку відкладення у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с.62т.6). Ухвалою судді клопотання представника ТОВ «Кредитні ініціативи адвоката Льовочкіної В.М. задоволено про що постановлено ухвалу 21.10.2025 року, однак судове засідання не відбулося та справа відкладена слуханням на 08 грудня 2025 року на 10 год.30 хв., однак адвокат на зв`язок не вийшла, причини суду не повідомила. (а.с.70-72 т.6). Суд ухвалив проводити розгляд справи за апеляційною скаргою без участі представника, який належним чином повідомлений.

Колегія суддів зазначає, що 18.10.2025 року ТОВ «Профіт файнес» в особі представника-адвоката Босяк М.Б. через електронний кабінет надіслало суду заяву про вступ у справу правонаступника та в подальшому слухання справи у відсутності адвоката Босяк М.Б. (а.с.13-25, 74 т.6).

Враховуючи те, що в суді першої інстанції участь у справі приймали представники позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» та про будь-які відступлення прав за кредитними договорами не повідомлялося, проявляли інтерес до справи в суді апеляційної інстанції та представник ТОВ «Кредитні ініціативи» адвокат Львочкіна В.М. знайомилася з матеріалами справи, заявляла клопотання про участь в режимі відеоконференції, яке судом апеляційної інстанції було задоволено, тому суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Профіт файнес» відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про день, час і місце судового розгляду справи, заяв та клопотань не надходило, доказів поважності причин неявки суду надано не було, колегія ухвалила проводити розгляд апеляційної скарги без участі сторін та їх представників по наявних матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1ст.2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 13 березня 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 285, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 99 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Банк (кредитор) свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит в сумі 99 000,00 доларів США. Проте, позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим порушив істотні умови договору №285, в результаті чого станом на 01 вересня 2014 року виникла прострочена заборгованість в сумі 2 109 443,47 грн.

19 вересня 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_5 уклали кредитний договір №991, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 гривень, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Банк (кредитор) свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит в сумі 100 000,00 грн., натомість позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим порушив істотні умови кредитного договору №991, внаслідок чого станом на 28 серпня 2014 року виникла заборгованість у сумі 230 429,88 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитними договорами Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_4 уклали договори іпотеки від 13 березня 2007 року та від 19 вересня 2007 року, відповідно до умов яких в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, ОСОБА_4 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір про передачу прав за договорами забезпечення. В пункті 3.1 цього договору прописано, що у зв`язку з передачею кредитного портфелю за договором відступлення цедент, в порядку та на умовах, визначених договором, передає цесіонарію права, що передаються, та зобов`язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов`язується прийняти договори забезпечення. Права за договорами забезпечення переходять до цесіонарія виключно в силу положень українського законодавства.

12 червня 2017 року, тобто в період часу розгляду справи судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_4 (іпотекодавець) помер. Згідно матеріалів спадкової справи та листа-відповіді від 30.05.2025 року за № 36/02-14 приватного нотаріуса ЛМНО Гринишин Л.Б. встановлено, що дружина померлого ОСОБА_8 20 вересня 2017 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини, а 01 вересня 2017 року батько померлого ОСОБА_7 також подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини в інтересах малолітнього ОСОБА_2 2005 року народження (на даний час повнолітній) звернулись його законні представники- ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до заяви від 06 березня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Мельник Л.С., ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від імені малолітнього ОСОБА_2 прийняли спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4

02.11.2017 року за вих. № 406-16 ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулися із заявою-претензією в Другу Львівську державну нотаріальну контору з вимогами до спадкоємців після смерті ОСОБА_4 в порядку статті 1281 ЦК України (тобто в шестимісячний строк) про суму заборгованості основного боржника ОСОБА_3 (а.с.76-78 т.2).

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 02 серпня 2019 року заяву представника ТОВ`Кредитні ініціативи» О.В.Дзундзи про заміну сторони у справі правонаступником задоволено. Залучено до участі у справі № 462/6887/14ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, правонаступника відповідача- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у інтересах якого діють його законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.208 т.2).

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03 вересня 2019 року залучено до судового розгляду у цивільній справі № 462/6887/14-ц за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , про звернення стягнення на предмет іпотеки в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації ЛМР (а.с.224 т.2).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення, яким звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок погашення заборгованості: за кредитним договором №991 від 19.09.2007 року, яка станом на 28.08.2014 складає 230 429,88 грн. та за кредитним договором №285 від 13.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 складає 2 109 443,47 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

За положеннями ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека- це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За змістом статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним із способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.4 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» врегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

За змістом статті 41 Закону Українит «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу предмета іпотеки на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Із матеріалів справи встановлено, що укладені між сторонами кредитні договори №285 від 13.09.2007 року та №991 від 19.09.2007 року, Іпотечні договори від 13.09.2007 року та від 19.09.2007 року сторонами не оспорювалися, не визнавалися недійсними, відповідно, є чинними.

Відповідно до п.6.10 кредитного договору №285 від 13 березня 2007 року встановлений строк позовної давності 10 років.

За змістом п.7.1 зазначеного кредитного договору №285 від 13.09.2007 року цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Відповідно до пункту 6.9 кредитного договору №991 від 19 вересня 2007 року строк позовної давності встановлюється 10 років.

Згідно п.7.1 кредитний договір №991 від 19 вересня 2007 року набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

09.09.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення порушень та добровільне виселення (а.с.35-36т.1).

Згідно зазначеної вимоги, станом на 01.09.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №285 від 13.09.2007 року становить 164 381, 31 доларів США, а саме: за кредитом-98 139 доларів США, по відсотках-50 756,46 доларів США, пеня 15 485,85 доларів США. У вимозі був встановлений 30-ти денний строк з дня надіслання вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Також у вимозі попереджалося, що у разі невиконання вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. (а.с.35-36).

Вказана вимога була надіслана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11.09.2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та квитанцією УАППЗ «Укрпошта» (т.1 а.с.37-41).

15.04.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з вимогою до ОСОБА_5 про усунення порушень та добровільне виселення (44т.1).

У вимозі зазначено, що станом на 01.04.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № 991 від 19.09.2007 року становить 216 369,66 грн., а саме: за кредитом-95020 грн., по відсотках-101638,90 грн., пеня-19710,76 .

У вказаній вимозі ТзОВ «Кредитні ініціативи вимагало від позичальника у строк протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплати нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції.

У вимозі попереджено, що у разі невиконання вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки ( квартира АДРЕСА_2 відповідно до Закону України «Про іпотеку») шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Вказана вимога була надіслана ОСОБА_5 , ОСОБА_4 18.04.2014 року, що підтверджується реєстром поштових відправлень та квитанцією УАППЗ «Укрпошта» (т.1 а.с. 44-45).

Щодо доводів апеляційної скарги, що позивачем не надано належного, допустимого доказу на підтвердження отримання третіми особами кредитних коштів спростовується укладенням ОСОБА_5 кредитного договору №991 від 19.09.2007 року, Додатком №1 до кредитного договору, графіком погашення кредитних коштів, заявою-анкетою позичальника на отримання готівки - всі перераховані документи узгоджені з позичальником та підписані ним. Заява-анкета позичальника ОСОБА_5 на отримання кредиту заповнена останнім і підписана власноручно (а.с.11т.1).

Отримання ОСОБА_3 кредитних коштів підтверджується укладеним кредитним договором №285 від 13.03.2007 року, Додатком №1 до кредитного договору, графіком погашення кредиту та заявою-анкетою позичальника на отримання готівки, яка заповнена та підписана власноручно позичальником (а.с.21).

Також факт отримання кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.32-34т.1) із якого вбачається факт отримання коштів, часткове їх погашення та нарахована заборгованість (а.с.32-34т.1).

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки відповідно до п.6.9 кредитного договору №991 від 19.09.2007 року та п.6.10 кредитного договору №285 від 13.03.2007 року строк позовної давності встановлений тривалістю 10 років, а в суд позивач звернувся 29.09.2014 року. Останнє погашення заборгованості за кредитним договором №285 від 13.09.2007 відбулося 01.02.2014 року, а за договором №991 від 19.09.2007 року 01.02.2009 року. Враховуючи те, що між сторонами при укладенні кредитного договору погоджено строк позовної давності 10 років, тому звернення з позовом в суд відбулося в межах строку позовної давності.

Апелянт зазначає, що судом стягнуто проценти нараховані кредитором після пред`явлення вимоги до боржників в порушення вимог закону, однак згідно розрахунку заборгованості, проценти нараховувалися в строк до закінчення 30 днів після направлення позичальникам-боржникам вимоги, тобто у визначений позичальником строк для добровільного погашення заборгованості. Свого розрахунку кредитної заборгованості позичальники не надали.

Відносно нарахованої пені, то така нарахована за рік до звернення до суду та до настання строку сплати достроково кредитних коштів за вимогами без порушення вимог закону та умов договору.

Апелянт посилається на порушення ТОВ «Кредитні ініціативи» ст.218 ЦК України та залишення судом поза увагою відомостей, коли банку стало відомо про смерть спадкодавця та чи пред`являв банк вимогу до спадкоємців протягом строку, визначеного ст.1281 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно заяви-претензії з вимогами до спадкоємців, надісланої ТОВ «Кредитні ініціативи» нотаріусу 02.11.2017 року за вих. номером №406-16 банк вчасно, у шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_4 та з часу отримання відомостей про смерть останнього (07.08.2017 року) звернувся у нотаріальну контору до спадкоємців померлого.

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/ або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину протягом одного року з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняв спадщину, у строки, встановлені частиною другою і тре5тьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» у 21014 році звернулося з позовом до ОСОБА_4 , однак такий під час розгляду справи в суді першої інстанції помер внаслідок чого ухвалою судового засідання залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 законними представниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . У зв`язку з продовженням розгляду справи, окремий позов до ОСОБА_2 не пред`явлено.

Згідно листа приватного нотаріуса ЛМНО Гринишин від 30.05.2025 року №36/02-14 станом на 30 травня 2025 року свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.1т.6).

Згідно ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть, у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи-іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але у випадку його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва (ч.4 ст.23 із змінами внесеними Законом №3201-ІУ 3201-15 від 15.12.2005).

Щодо доводів апеляційної скарги , що звернення на предмет іпотеки може бути здійснене шляхом звернення до господарського суду з відповідним позовом, колегія суддів розцінює як описку, оскільки зазначене суперечить вимогам ЦПК України 2017 року щодо підсудності справ.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ст..268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

Р.В.Савуляк