Справа № 372/4391/19
ухвала

10 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Ільїній А.В.,

за участю представниці позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Магомедова Марина Гамидівна, про визнання недійсним правочину,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді знаходиться вказана цивільна справа.

10.11.2025 року через канцелярію суду за вх. № 28970/25 від представниці позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження, яке обґрунтоване тим, що ухвалою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 23 квітня 2025 року у справі № 910/6654/24 з огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23 квітня 2025 судової практики справу № 910/6654/24 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладених у постановах від 05.01.2024 у справі № 761/40240/21, від 23.10.2024 у справі № 601/2035/23, від 09.04.2025 у справі № 710/1431/23, від 19.03.2025 у справі № 753/12145/22, від 16.10.2024 у справі № 712/3471/22. Таким чином, матеріали справи передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, що має міжгалузеве значення для судової практики, а саме:?Чи має кредитор право самостійно (поза процедурою банкрутства) оскаржувати правочини боржника як фраудаторні тобто такі, що вчинені з метою завдання шкоди кредитору? 2. Який спосіб захисту у таких випадках є ефективним: визнання правочину недійсним, застосування реституції, віндикації чи інший механізм судового захисту? У даній справі предметом позову є визнання правочинів недійсними як фраудаторних, тобто укладених з метою уникнення виконання зобов`язань перед позивачем та з`ясування який спосіб захисту є ефективним. Таким чином, правова проблема, передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є аналогічною питанню, що підлягає вирішенню у цьому провадженні за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , оскільки вона стосується не лише самої природи фраудаторних правочинів, але й визначення належного та ефективного способу захисту у подібних випадках. Рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/6654/24 матиме преюдиційне значення для цієї справи, адже висновки щодо ефективного способу судового захисту безпосередньо вплинуть на правову кваліфікацію спірних відносин та правильне застосування статей 15, 16, 203, 215 Цивільного кодексу України. Слід додати, що згідно ухвали Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року наступний розгляд справи № 910/6654/24 призначено на 03 грудня 2025 року, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним клопотанням.

В судовому засіданні поставлено на обговорення клопотання представниці позивача про зупинення провадження у справі.

Представниця позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні подане нею клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені клопотанні.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти клопотання представниці позивача про зупинення провадження у справі, посилаючись на його необґрунтованість.

Вирішуючи клопотання представниці позивача про зупинення провадження у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість зупинення провадження у справі суд приймає до уваги те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства може мати місце, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду та з урахуванням предметів спору у цих справах.

Крім того слід також звернути увагу на те, що представниця позивача в своєму клопотанні посилається на наявність на розгляді у Верховному суді справи № 910/6654/24 з огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23 квітня 2025 судової практики справу № 910/6654/24 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, викладених у постановах від 05.01.2024 у справі № 761/40240/21, від 23.10.2024 у справі № 601/2035/23, від 09.04.2025 у справі № 710/1431/23, від 19.03.2025 у справі № 753/12145/22, від 16.10.2024 у справі № 712/3471/22. Таким чином, матеріали справи передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми, що має міжгалузеве значення для судової практики. У даній справі предметом позову є визнання правочинів недійсними як фраудаторних, тобто укладених з метою уникнення виконання зобов`язань перед позивачем та з`ясування який спосіб захисту є ефективним. Таким чином, правова проблема, передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є аналогічною питанню, що підлягає вирішенню у цьому провадженні, оскільки вона стосується не лише самої природи фраудаторних правочинів, але й визначення належного та ефективного способу захисту у подібних випадках. Рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/6654/24 матиме преюдиційне значення для цієї справи, адже висновки щодо ефективного способу судового захисту безпосередньо вплинуть на правову кваліфікацію спірних відносин та правильне застосування статей 15, 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, однак суду не подано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин викладених клопотанні, не доведено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 910/6654/24 Верховним судом.

Крім того слід також звернути увагу на тривалий розгляд цієї справи, зокрема справа надійшла на розгляд до Обухівського районного суду Київської області 05.12.2019 року, та не знаходиться свого вирішення понад 5 років.

Враховуючи викладене та беручи до уваги зміст і обґрунтування вимог, що підлягають перевірці та з`ясуванні при вирішенні спору, підстави для зупинення провадження у справі відсутні, у зв`язку з чим клопотання представниці позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представниці позивача про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко