ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2785/23 Головуючий суддя І інстанції Проценко Л. Г.
Провадження № 22-ц/818/4197/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання шлюбного договору недійсним
У Х В А Л А

про залишення без руху апеляційної скарги

11 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів Кружиліної О.А., Люшні А.І.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні на відповідність вимогам закону апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Виноградова Володимира Олексійовича на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року, по справі № 642/2785/23 (провадження № 22-ц/818/4197/25) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання шлюбу недійсним,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2023 року.

18.06.2024 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 в інтересах, якої діє адвокат Виноргадов В.О. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року клопотання адвоката Виноградова В.О. задоволено. Поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах, якої діє адвокат Мозгова О.А. задоволено частково, касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд зі стадії вирішення питання про відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2025 року призначено справу до розгляду.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Виноргадова Володимира Олексійовича на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом апеляційної інстанції встановлено, що заявником при подачі апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом або судом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Згідно ч. 1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року в справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»

Відповідно до вимог статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У справі, яка переглядається Верховним Судом, було встановлено, представник ОСОБА_1 - адвокат Виноградов В. О., звернувшись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, вказував, що лише при ознайомлені 11 червня 2024 року з матеріалами справи № 642/5329/23 дізнався про існування оскаржуваного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23, а тому саме 11 червня 2024 року слід вважати датою вручення заявнику повного тексту судового рішення, отже строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2024 року, якою було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Виноградов В. О., на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року. В ухвалі апеляційний суд зазначив, що апеляційна скарга подана у визначений законом строк (а. с. 136).

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Мозгова О. А. звернула увагу апеляційного суду на пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надала відповідні докази на підтвердження того, що про існування оскаржуваного рішення апелянту було відомо ще у листопаді 2023 року (а. с. 152-156, 160-169).

В ухвалі від 24 вересня 2024 року апеляційний суд зазначив, що обставини, викладені в клопотанні про поновлення строку, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Тобто суд апеляційної інстанції після відкриття провадження у справі вирішив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проігнорувавши надані стороною позивача докази про те, що про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції апелянту було відомо у листопаді 2023 року, формально задовольнивши клопотання про поновлення строку.

Отже, суд апеляційної інстанції не встановив поважні причини пропуску значного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не з`ясував, чи наявні правові підстави для його поновлення, чи не свідчить таке поновлення про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2025 року по цій справі вказав, що суд апеляційної інстанції не навів обґрунтованого мотивування для поновлення строку на апеляційне оскарження та зробив передчасний висновок про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції.

Внаслідок цього постановою КЦС ВС від 28 травня 2025 року по цій справі була скасована постанова Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, як така, що була ухвалена без додержання норм процесуального права, з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до статті 417 ЦПК України:

1. Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

2. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 372 ЦПК України.

З урахуванням вищевказаного колегія суддів наразі має процесуальний обов`язок розглянути питання пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду від 08 серпня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи представник ОСОБА_1 адвокат Виноградов В.О. звернувшись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, вказував, що лише при ознайомленні 11 червня 2024 року з матеріалами справи № 642/5329/23 дізнався про існування оскаржуваного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23, а тому саме 11 червня 2024 року слід вважати датою вручення заявнику повного тексту судового рішення, отже строк на апеляційне оскарження не пропущено. Представник ОСОБА_2 адвокат Мозгова О.А. звернула увагу апеляційного суду на пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Зазначає, що у відзиві на позовну заяву, поданому ОСОБА_1 01 листопада 2023 року у справі № 642/5329/23 ОСОБА_1 зазначала, що їй відомо про існування рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23 і у клопотанні про витребування доказів, поданому разом з відзивом, просила витребувати належним чином завірену копію цього рішення. 07 листопада 2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 03 листопада 2023 року копія рішення у справі № 642/2785/23 долучена до матеріалів справи № 642/5329/23. Отже, про існування оскаржуваного судового рішення у справі № 642/2785/23 ОСОБА_1 було відомо принаймні у листопада 2023 року, проте з апеляційною скаргою вона звернулась лише у червні 2024 року.

Разом з тим, апелянту необхідно зазначити поважні причини та вказувати які об`єктивні перешкоди у визначений період унеможливлювали подати апеляційну скаргу вчасно.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Із цього слідує висновок про те, що апелянт поза розумним сумнівом був обізнаний про ухвалення рішення у справі та мав достатньо часу для його оскарження в апеляційному порядку у визначений законодавством строк, однак скористалась своїми процесуальними правами на власний розсуд.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Отже, заявнику необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року.

Керуючись ст. ст.185, 356, ч.2 ст.357 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Виноградова Володимира Олексійовича на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2023 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків у термін 10 днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням більш поважних доводів або вказати інші підстави для поновлення строку у встановлений ухвалою строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, в силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді О.А.Кружиліна

А.І.Люшня