ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 619/10103/24

провадження № 22-ц/818/4452/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.,

за участі секретаря Шнайдер Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання у виконавчому провадженні №77389907 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2025 року, постановлену суддею Прудніковою О.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просив:

-поновити термін на оскарження дій старшого державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрі В.П. у виконавчому провадженні №77389907 з виконання ухвали від 22.01.2025 року про забезпечення позову у справі № 619/10103/24, виданої Дергачівським районним судом Харківської області;

-визнати ухвалу Дергачівського районного суду від 22.01.2025 року про забезпечення позову у справі №619/10103/24 такою, яка регламентує порядок контактів дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати незаконним застосування положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мер`ємєрею В.П. у виконавчому провадженні №77389907 з виконання ухвали від 22.01.2025 року про забезпечення позову у справі № 619/10103/24, виданої Дергачівським районним судом Харківської області;

-зобов`язати старшого державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрю В. П. у виконавчому провадженні № 77389907 з виконання ухвали від 22.01.2025 року про забезпечення позову у справі № 619/10103/24, виданої Дергачівським районним судом Харківської області застосовувати положення частин 1-6 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження дій старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрі В.П. задоволено. Строк на оскарження поновлено. У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу дежавної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрі В.П. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають вимогам закону. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що суд повинен вірно тлумачити норми Законів та приймати рішення на підставі таких норм. Судом недотримано вимог закону щодо контролю виконання рішення суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із відсутності порушень закону державним виконавцем під час виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції..

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що у провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

22.01.2025 Дергачівським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про забезпечення позову у вказаній справі шляхом зобовязання боржника забезпечити спілкування в режимі відеозвязку ОСОБА_3 , з батьком ОСОБА_1 кожного понеділка та кожної середи з 18 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. через додаток ZOOM.

05.03.2025 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження за вказаною ухвалою.

05.03.2025 боржниці надіслана вимога про забезпечення спілкування в режимі відеозвязку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 кожного понеділка та кожної середи з 18 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. через додаток ZOOM.

Постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у м. Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрєю В.П. від 11.03.2025 у виконавчому провадженні № 77389907 накладено штраф на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави у розмірі 1 700 грн.

Постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у м. Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мєрємєрєю В.П. від 13.03.2025 у виконавчому провадженні № 77389907 накладено штраф на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3 400 грн.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» - далі Закону).

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина 2 статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, передбачений у статті 64-1 Закону.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням суду. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею (частини перша - шоста статті 64-1 Закону).

У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що дії державного виконавця не відповідають ч. 1-6 статті 64-1 Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою суду Дергачівського районного суду Харківської області від 22.01.2025 року у справі № 619/10103/24 забезпечено контакт батька з дитиною на час розгляду спору по суті.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що порядок виконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною, передбачений у статті 64-1 Закону є обґрунтованими.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження, боржниці надіслана вимога про забезпечення спілкування в режимі відеозвязку ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 . Постановами старшого державного виконавця накладено штрафи на ОСОБА_4 .

Проте, перевіривши матеріали справи № 619/10103/24 та матеріали виконавчого провадження № 77389907, судом встановлено, що вони не містять доказів обізнаності відповідача про існування ані зазначеної цивільної справи, ані виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 64-1 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Разом з тим, суд позбавлений можливості встановити дотримання або недотримання державним виконавцем вимог Закону України Про виконавче провадження, оскільки скаржником не зазначено, які саме дії, передбачені ст. 63 або 64-1 Закону України Про виконавче провадження вчинив або не вчинив державний виконавець у виконавчому провадженні.

На час розгляду даної скарги суд позбавлений можливості встановити факт невиконання без поважних причин ухвали боржником, адже на даний час відсутні відомості про обізнанність ОСОБА_2 про перебування на виконанні у відділі державної виконавчої служби ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2025, як і самої цивільної справи за позовом ОСОБА_1 .

Даних про наявність підстав для висновку про неправомірність дій або бездіяльності державного виконавця матеріали справи не містять.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 11.12.2025 року.