Справа № 179/2074/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

02.12.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Томаківської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 09.09.2024 нею отримано листа від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівни вих..№129/02-14 від 04.09.2024, з якого вбачається, що нею заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із наявністю у Спадковому реєстрі запису щодо заповіту від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріусом запропоновано позивачу звернутись до нотаріуса з питань оформлення спадщини.

Позивачка зазначає, що за життя ОСОБА_5 вони були знайомі, вона інколи допомагала їй фінансово, однак у родинних відносинах вони не перебували. Про існування заповіту складеного на її ім`я, їй відомо не було.

Враховуючи те, що від початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, вона з дитиною була вимушена виїхати за межі України та на теперішній час тимчасово мешкає в Туреччині, 10.10.2024 через свого представника вона подала приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівні заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 та видачу свідоцтва про право на спадщину. Вказана заява посвідчена 25.09.2024 ОСОБА_6 консулом Консульства України в місті Анталія, зареєстрована в реєстрі за №570/3117.

Також 10.10.2024 через свого представника, нею було отримано дублікат заповіту від 09.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1649 з якого вбачається, що за життя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким заповіла земельні ділянки, які знаходяться на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:002:0147 площею 6,05га, кадастровий номер: :01:002:0067 площею 3,939га, кадастровий номер: :01:002:0068 площею 1,511га.

10.10.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталією Валентинівною була винесена постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском терміну, встановленого законом для прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України зокрема у постановах від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, від 26.06.2019р. у справі №565/1145/17, від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18.

Позивачка зазначає, що оскільки заповіт виданий на її ім`я є єдиною підставою спадкування, незнання про його існування не вимагає від неї, як спадкоємця, вчинення дій щодо прийняття спадщини за законом.

Ухвалою судді від 20.12.2024 відкрито провадження у цій цивільній справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Сущенко Н.В подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач Томаківська селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечень не надали, просять ухвалити рішення на розсуд суду (а.с.85).

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 від 07.08.2024 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 34-35).

09.09.2024 позивачкою отримано листа від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівни вих.№129/02-14 від 04.09.2024, з якого вбачається, що нею заведена спадкова справа після померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із наявністю у Спадковому реєстрі запису щодо заповіту від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріусом запропоновано позивачу звернутись до нотаріуса з питань оформлення спадщини (а.с.8-9, 12).

Як зазначає позивачка, що за життя ОСОБА_5 вони були знайомі, вона інколи допомагала їй фінансово, однак у родинних відносинах вони не перебували, та про існування заповіту складеного на її ім`я, їй відомо не було.

Враховуючи те, що від початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, вона з дитиною була вимушена виїхати за межі України та на теперішній час тимчасово мешкає в Туреччині, 10.10.2024 через свого представника вона подала приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівні заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 та видачу свідоцтва про право на спадщину. Вказана заява посвідчена 25.09.2024 ОСОБА_6 консулом Консульства України в місті Анталія, зареєстрована в реєстрі за №570/3117 (а.с.10).

Також 10.10.2024 через свого представника, позивачкою було отримано дублікат Заповіту від 09.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №1649 з якого вбачається, що за життя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким заповіла земельні ділянки, які знаходяться на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:002:0147 площею 6,05га, кадастровий номер: :01:002:0067 площею 3,939га, кадастровий номер: :01:002:0068 площею 1,511га, що підтверджується копією дублікату вказаного заповіту (а.с.11, 63).

10.10.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталією Валентинівною була винесена постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском терміну, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.13).

Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.

Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України зокрема у постановах від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, від 26.06.2019р. у справі №565/1145/17, від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18.

Також у постанові Верховного Суду України від 26 червня 2024 року у справі № справа N 686/5757/23 висловлений наступний правовий висновок: «необізнаність про наявність заповіту може бути оцінена як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом».

Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталії Валентинівни від 14.01.2025 №1/02-14 та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79689496 від 13.01.2025 (а.с.55) вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заводилась спадкова справа за № 69/2024, копію якої направлено на запит суду (а.с.31-54). З копії спадкової справи вбачається, що 25.09.2024 із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом зверталася ОСОБА_1 , яка є позивачкою у справі (а.с.48 зворот), а також 06.08.2024 зверталася про видачу свідоцтва на спадкове майно ОСОБА_2 , яка була залучена у цій справі в якості співвідповідача за ухвалою суду від 19.02.2025. Інших спадкоємців немає.

10.03.2025 за ухвалою судді було витребувано від Департаменту з питань реєстрації (, 36014, м.Полтава, вул. Соборності, 36) довідку про місце реєстрації померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 04.01.2022 р., та про реєстрацію інших осіб, що були зареєстровані разом з померлою на момент її смерті (а.с.82). 21.03.2025 на виконання вказаної ухвали до суду надійшла інформація, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.01.2022, на момент смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.91).

В зв`язку з чим, 15.04.2025 за ухвалою суду витребувано від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () (а.с.127) :

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (параметри запиту мати: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (параметри запиту мати: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

06.05.2025 вказані витяги додано до матеріалів справи, а саме: повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.131-134); повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.135-138); повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.139-141); повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.142-145); повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 146-149).

На виконання ухвали про витребування доказів від 20.05.2025 (а.с.154) надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №81499776 від 12.06.2025 на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де вказано, що заведено спадкову справу за № 20/2023 (а.с.165).

На виконання ухвали про витребування доказів від 24.06.2025 (а.с.170) приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В. надано копію спадкової справи № 20/2023 (а.с.173-193) до майна померлої ОСОБА_7 . З копії спадкової справи вбачається, що 14.03.2023 із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом звертався син померлої ОСОБА_3 , якого було залучено у цій справі в якості співвідповідача за ухвалою суду від 20.08.2025 (а.с.201), а також син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 . Інших спадкоємців немає.

За ухвалою суду від 15.09.2025 залучено в якості співвідповідача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був зареєстрований за адресою з ОСОБА_5 на момент її смерті (а.с.208).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає доцільним для позивачки визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, терміном три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 141, 229, 235, 247, 258-259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк три місяці після вступу рішення в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Томаківська селищна рада (, с-ще Томаківка, вул. Лесі Українки, 17 нікопольського району Дніпропетровської області).

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Наталія Валентинівна (36021, м.Полтава, вул. Оксанченка Олександра, 34).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.12.2025.

Суддя: Л. А. Кондус