Справа № 758/7666/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

09.12.2025 перед початком судового засідання від представників сторін надійшли заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, у яких вони також просять вирішити наявні в матеріалах справи клопотання сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.10.2025 ОСОБА_3 подано до суду клопотання про залучення співвідповідача.

09.10.2025 ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі.

Вказані клопотання судом не вирішувалися.

Із урахуванням наведеного, враховуючи подані представниками сторін письмові заяви від 09.12.2025, суд вважає за можливе розглянути клопотання сторін за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Вивчивши клопотання відповідача-позивача ОСОБА_3 про залучення співвідповідача, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, виходячи зі наступного.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Отже, чинним цивільно-процесуальним законодавством визначено право саме за позивачем визначати відповідача за своїм позовом.

Як встановлено судом, предметом зустрічного позову є визнання за позивачем ОСОБА_3 права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Як стверджує позивач ОСОБА_3 , у липні 2025 року їй стало відомо про те, що спірна квартира була відчужена відповідачкою ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 . У подальшому ОСОБА_4 відчужив цю квартиру ОСОБА_5 та саме він є власником спірної квартири на даний час.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що саме позивач самостійно визначає осіб, які на його думку, порушують його права та охоронювані законом інтереси та звертається до них з відповідним позовом, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 та залучити до участі у даній справі в якості співвідповідача за первісним позовом ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, вимогами позивача ОСОБА_1 за первісним позовом є виселення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 просить визнати за нею право користування вказаною квартирою.

У поданому клопотанні позивач-відповідач ОСОБА_1 стверджує про наявність підстав для закриття провадження у справі, вказуючи на те, що вона вже не є власником спірної квартири, оскільки відчужила її ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.07.2025. Вказане, на її думку, свідчить про відсутність предмета спору між нею та відповідачами.

Суд відхиляє такі твердження позивача-відповідача з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом, визначеним у статях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Основним завданням суду є ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10.04.2019 у справі №456/647/18, від 13.05.2020 у справі №686/20582/19-ц, від 09.09.2020 у справі №750/1658/20.

Ураховуючи наведені вище положення законодавства та судової практики, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки на час пред`явлення позову предмет спору існував.

Крім того, у даній справі заявлено зустрічний позов, відповідачем за яким є у тому числі ОСОБА_1 .

Предметом спору за обома позовами є квартира АДРЕСА_1 .

Наведене свідчить про наявність невирішених спірних питань між сторонами.

Отже, зі змісту правовідносин, які склалися між сторонами, вбачається, що між сторонами наявний спір, який потребує вирішення у судовому порядку, шляхом ухвалення судового рішення з обґрунтуванням доводів та заперечень сторін.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 43, 49, 51, 255, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про залучення співвідповідача задовольнити.

Залучити до участі у даній справі в якості співвідповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права користування квартирою ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 надати до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали копію позовної заяви разом із додатками відповідно до кількості відповідачів.

Встановити співвідповідачу ОСОБА_5 п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_3 у порядку, встановленому ст. 178 ЦПК України.

Встановити позивачу ОСОБА_3 п`ятиденний строк з дня отримання відзиву співвідповідача ОСОБА_5 для подання відповіді на такий відзив у порядку, встановленому ст. 179 ЦПК України.

Встановити співвідповідачу ОСОБА_5 п`ятиденний строк з дня отримання відповіді ОСОБА_3 на відзив для подання заперечень у порядку, встановленому ст. 180 ЦПК України.

У задоволенні клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у даній справі відмовити.

Підготовче судове засідання у справі призначити на 12 год. 00 хв. 23.01.2026.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. О. Ковбасюк