ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/365/24

провадження № 22-ц/4809/1644/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року у складі судді Мельничика Ю. С. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі АТ «СК «Країна»), ОСОБА_2 та з урахуванням уточнень просила:

- стягнути з АТ «СК «Країна» на свою користь 47 131 грн 49 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 25 000 грн моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 20 884 грн 66 коп та 25 000 грн моральної шкоди.

- стягнути солідарно з АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 на свою користь 3 000 грн витрат за проведення транспортно-товарознавчого дослідження, 7 000 грн витрат на послуги адвоката, витрати по сплаті судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що 05.02.2023 в м. Світловодську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 (страховий поліс АР/2801564 від 30.05.2022, СК «Країна»), який належить ОСОБА_1 , та транспортного засобу Daewoo Lanos д. н. з. НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 , чия цивільно-правова відповідальність була забезпечена ПрАТ «СК «Універсальна» відповідно до Полісу № ЕР 208631980.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку експерта Макієнка О. М. № 01/09/23 за результатами проведень транспортно-товарознавчого дослідження від 22.09.2023, вартість відновлювального ремонту автомобілю Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала: 48 631 грн 49 коп.

У полісі ОСОБА_5 франшизу зазначено у розмірі 1 500 грн, які було сплачено останньою на користь позивача, а тому загальна сума завданої позивачу майнової шкоди складає 47 131 грн 49 коп - з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно з висновком експерта О. М. Макіенко від 22.09.2023 - вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 становить 69 516 грн 15 коп.

Таким чином, різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром завданого матеріального збитку становить 20 884,66 (69 516,15 48 631,49) грн, на ОСОБА_5 , як вину особу в ДТП покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність та з неї підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страховим відшкодуванням у розмірі 20 884,66 грн.

Крім того, внаслідок ДТП позивачка також зазнала сильних душевних хвилювань, її порядок життя був порушений тим, що сталося.

Завдана ОСОБА_1 моральна шкода полягає у порушенні її психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв' язку з пошкодженням автомобіля, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Позивач є інвалідом III групи, а тому обмеження у використанні нею автомобіля негативно вплинули на стан її здоров`я.

ОСОБА_1 була змушена звернутися до адвоката, експерта та проводити консультації і експертизу з розрахунками, які відмовилася надавати СК «Країна», витрачати багато додаткового часу та коштів, що теж викликало моральні переживання та негативно впливало на стан її здоров`я, та стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 47 131 грн 49 коп страхового відшкодування наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховим відшкодуванням шкоди у розмірі 20 884 грн 66 коп, та на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Стягнуто солідарно з АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: 3 028 грн - судовий збір за подання позовної заяви; 3 000 грн витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 13 500 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що непогодження суми страхового відшкодування позивачем відбулось через неправомірні дії страховика СК «Країна», що полягали у неознайомленні страхувальника з розрахунком страхового відшкодування та затягування прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, що позбавило ОСОБА_1 можливості отримати страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Універсальна».

Враховуючи, що згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 становить 69 516 грн 15 коп, суд першої інстанції вважав, що позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити.

Оскільки різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром завданого матеріального збитку (страхового відшкодування) становить 20 884 грн 66 коп, вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого завдано позивачу майнової шкоди в результаті ДТП, доведена, суд першої інстанції вважав, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити.

З урахуванням доведеності вини ОСОБА_2 у спричиненні шкоди позивачу, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності та справедливості, обґрунтування спричинення моральних страждань та їх тривалості, вважав позовну заяву до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань.

Оскільки укладеним 30.05.2022 між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_4 договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачено відшкодування моральної шкоди страховиком, суд першої інстанції вважав, що в задоволенні позовної заяви в цій частині необхідно відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «СК «Країна» просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог та вирішити питання про стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Станом на день скоєння ДТП АТ «СК «Країна» та ПрАТ «СК «Універсальна» були сторонами Угоди про пряме врегулювання збитків, умовами якої передбачено, що кожен страховик надає кожному іншому страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформлення всіх необхідних документів для виплати страхових відшкодувань, а також передбачено, що сторони Угоди беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке затверджене Президією МТСБУ.

Судом першої інстанції було досліджено, але не взято до уваги при винесенні оскаржуваного рішення, що пряме врегулювання збитків передбачено Угодою про пряме врегулювання збитків укладеною між страховиками членами МТСБУ та самими МТСБУ від 25.03.2016, згідно з якою сторони угоди беруть на себе зобов`язання по дотриманню «Положення про пряме врегулювання збитків», яке затверджене Протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 та є невід`ємною частиною цієї угоди.

Та обставина, що пряме врегулювання збитку можливо лише за умови згоди потерпілого з сумою страхової виплати, визначеної страховиком потерпілого, була проігнорована судом першої інстанції.

Враховуючи той факт, що не було погоджено із потерпілою особою або її представником розміру страхового відшкодування, у АТ «СК «Країна» з урахуванням приписів п. 4.1.2 Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків, так і відсутні правові підстави для стягнення такої виплати в судовому порядку.

Законом чітко визначено обставини за яких у страховика виникає обов`язок щодо відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження), тому, з урахуванням того, що АТ «СК «Країна» виконало належним чином покладений обов`язок, згідно п. 34.2. ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо направлення свого представника для огляду пошкодженого майна, у зв`язку з чим, з останнього на користь позивача не можуть бути стягнуті витрати на залучення експерта, оскільки така вимога не узгоджується з п. 34.3. ст. 34 цього закону.

Крім того, законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

Судом першої інстанції не досліджено, що дана цивільна справа не є складною в силу приписів діючого процесуального закону, оскільки відноситься до категорії малозначних, складені процесуальні документи є типовими за своїм змістом, а написання самих документів не вимагає великої кількості часу, у зв`язку з чим, відповідач вважає таким, що не відповідає дійсності обсяг витраченого представниками позивача адвокатом Варавіним С. Д. та адвокатом Онишко В. М., часу на надання своїх послуг, а тому розмір задоволених витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи, є неспівмірним та непропорційним.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від адвоката Онишко В.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «СК «Країна», рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року залишити без змін та компенсувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник АТ «СК «Країна» Усенко А. М. підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції, в частині, яка оскаржується, не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2022 між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2801564. забезпечений транспортний засіб Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 , з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн, франшиза - 2 600 грн.

07.02.2023 АТ «СК «Країна» було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від страхувальника - потерпілого (пряме врегулювання збитків).

11.02.2023 представником АТ «СК «Країна» в присутності довіреної особи - ОСОБА_4 було здійснено огляд автомобіля Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 , та зафіксовано виявлені пошкодження, про що було складено акт огляду транспортного засобу.

05 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в м. Світловодськ по вул. Б.Хмельницького, 160, сталася ДТП з участю водія ОСОБА_5 , яка керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д. н. з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_4 .

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

З постанови суду вбачається, що 05 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в м. Світловодськ по вул. Б. Хмельницького, 160, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д. н. з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Вказаними діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 12.1, 13.3 ПДР України.

07.07.2023 АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву з вимогою надання суми завданих збитків та розрахунку страхового відшкодування по транспортному засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , серед додатків якої були копія паспорту останньої та копія постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2023 по справі № 401/404/23.

У відповідь на отриману заяву позивача, 27.07.2023 АТ «СК «Країна» направило лист, яким повідомило про можливість ознайомитися із документами, на підставі яких страховиком попередньо було визначено розмір збитку, пов`язаний із пошкодженням транспортного засобу. Також запропоновано погодити розмір страхового відшкодування у сумі 34 305,35 грн відповідно до п. 4.1.2. Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання прямого врегулювання збитків.

19.12.2023 АТ «СК «Країна» отримало від позивача листа за яким останньою зазначалося про незгоду із запропонованою сумою страхового відшкодування у розмірі 34 305,35 грн.

19.12.2023 позивачем надано до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування (пряме врегулювання збитків).

19.01.2024 АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву, якою остання наполягала на виплаті страхового відшкодування у відповідності до виконаного на замовлення останнього висновку експерта № 01/09/23 від 22.09.2023, з якого вбачається що за результатами транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen д. н. з. НОМЕР_1 становить 48 631,49 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено заяву щодо погодження розміру врегулювання збитків (пряме врегулювання збитків), де зазначалося, що остання погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 47 131,49 грн.

23.01.2024 АТ «СК «Країна» направило позивачу листа, яким повідомило, що оскільки станом на 22.01.2024 не погоджено розмір нарахованого АТ «СК «Країна» страхового відшкодування, то у відповідності до п. 4.1.2. Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, суттєвою умовою - можливості отримання потерпілим відшкодування збитків у страховика потерпілого в системі ПВЗ є погодження потерпілим суми нарахованого страхового відшкодування. У випадках, якщо потерпілий не погоджується з сумою страхової виплати, визначеної страховиком потерпілого, страховик потерпілого - АТ «СК «Країна» не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в цій частині його не переглядає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності із положеннями частини другої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, спричинена діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі спричинившою його особою.

Відповідно до частини першої та другої стаття 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Водночас, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Стаття 1 Закону України «Про страхування» - страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Стаття 9 Закону України «Про страхування» - страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Частина перша статті 25 Закону України «Про страхування» - здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України №1961-IV від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1961-IV).

Пунктом 1.12 статті 1 Закону № 1961-IV передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону № 1961-IV визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 вказаного Закону).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону №1961-IV ).

Пунктом 35.2 вказаної статті Закону встановлений перелік документів, які додаються до заяви.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу (том 1 а. с. 17)

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 05 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. в м.Світловодськ по вул. Б.Хмельницького, 160, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Вказаними діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 12.1, 13.3 ПДР України.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

30.05.2022 між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2801564. забезпечений транспортний засіб Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн, франшиза - 2 600 грн (том 1 а. с. 57).

17.04.2022 між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-208631980, забезпечений транспортний засіб забезпечений транспортний засіб Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 , з встановленою страховою сумою на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн, франшиза 1 500 грн (том 2 а. с. 30).

Пряме врегулювання збитків (надалі ПВЗ) передбачено Угодою про ПВЗ укладеною між страховиками членами МТСБУ, серед яких АТ «СК «Країна» та ПрАТ «СК «Універсальна», та самими МТСБУ від 25.03.2016, згідно з якою сторони Угоди беруть на себе зобов`язання по дотриманню «Положення про пряме врегулювання збитків», яке затверджене Протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 (надалі Положення), та є невід`ємною частиною цієї Угоди (том 1 а. с. 60-95).

07.02.2023 АТ «СК «Країна» було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від страхувальника - потерпілого (пряме врегулювання збитків) (том 1 а. с. 58-59).

11.02.2023 представником АТ «СК «Країна» в присутності довіреної особи - ОСОБА_4 було здійснено огляд автомобіля Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , та зафіксовано виявлені пошкодження, про що було складено акт огляду транспортного засобу (том 1 а. с. 96-97)

07.07.2023 АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву з вимогою надання суми завданих збитків та розрахунку страхового відшкодування по транспортному засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , серед додатків якої були копія паспорту останньої та копія постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2023 по справі № 401/404/23 (том 1 а. с. 18-20).

У відповідь на отриману заяву позивача, 27.07.2023 р. АТ «СК «Країна» направило лист, яким повідомило про можливість ознайомитися із документами, на підставі яких Страховиком попередньо було визначено розмір збитку, пов`язаний із пошкодженням транспортного засобу. Також запропоновано погодити розмір страхового відшкодування у сумі 34 305,35 грн відповідно до п. 4.1.2. Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання прямого врегулювання збитків (том 1 а. с. 21).

19.12.2023 АТ «СК «Країна» отримало від позивача листа за яким останньою зазначалося про незгоду із запропонованою сумою страхового відшкодування у розмірі 34 305,35 грн (том 1 а. с. 22-23)

Також в цей же день, тобто 19.12.2023, позивачем надано до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування (пряме врегулювання збитків) (том 1 а. с. 24).

19.01.2024 АТ «СК «Країна» отримало від позивача заяву, якою остання наполягала на виплаті страхового відшкодування у відповідності до виконаного на замовлення останнього висновку експерта № 01/09/23 від 22.09.2023 з якого вбачається що за результатами транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 становить 48 631,49 грн (том 1 а. с. 28)

Позивачем на адресу відповідача направлено заяву щодо погодження розміру врегулювання збитків (пряме врегулювання збитків), де зазначалося, що остання погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 47 131,49 грн (том 1 а. с. 29)

23.01.2024 АТ «СК «Країна» направило позивачу листа, яким повідомило, що оскільки станом на 22.01.2024 не погоджено розмір нарахованого АТ «СК «Країна» страхового відшкодування, то у відповідності до п. 4.1.2. Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, суттєвою умовою - можливості отримання потерпілим відшкодування збитків у Страховика потерпілого в системі ПВЗ є погодження потерпілим суми нарахованого страхового відшкодування. У випадках, якщо потерпілий не погоджується з сумою страхової виплати, визначеної Страховиком потерпілого, Страховик потерпілого - АТ «СК «Країна» не має правових підстав здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків (том 1 а. с. 30).

Аналіз викладеного свідчить, що ОСОБА_1 скористалась своїм правом і погодилась щоб обов`язок щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням її транспортного засобу виконав страховик ОСОБА_4 АТ «СК «Країна» в порядку прямого врегулювання збитків.

Так, п. 1.1 Положення передбачено, що пряме врегулювання збитків (ПВЗ) виконання страховиком, застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, обов`язків страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідальної особи за скоєння ДТП, у частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого.

Згідно з п. 4.1.2 Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, суттєвою умовою можливості отримання потерпілим відшкодування збитків у страховика потерпілого в системі прямого врегулювання збитків є погодження потерпілим суми нарахованого страхового відшкодування. У випадках, якщо потерпілий не погоджується з сумою страхової виплати, визначеної страховиком потерпілого, страховик потерпілого не має права здійснювати таку виплату в системі ПВЗ.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що страховиком ОСОБА_4 не було погоджено із потерпілою особою або її представником розміру страхового відшкодування, а тому АТ «СК «Країна» з урахуванням приписів п. 4.1.2 Протоколу № 12/2018 від 04.01.2018 засідання Ради з питань прямого врегулювання збитків, не є особою, яка зобов язана здійснювати таку виплату в системі прямого врегулювання збитків.

Розглядаючи спір, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна», суд першої інстанції не врахував, що відповідачем не було погоджено із потерпілою особою суми страхового відшкодування, а тому з урахуванням положень Угоди про пряме врегулювання збитків, в даному випадку особою, яка зобов`язана здійснити виплату страхового відшкодування, являється страховик відповідального, тобто ПрАТ «СК «Універсальна».

При цьому, ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року залучено до участі у справі ПрАТ «СК «Універсальна», проте, ухвалою цього ж суду від 19 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, залишено без розгляду.

Оскільки, за обставин вказаної справи страховик ОСОБА_4 не має права здійснювати виплату в системі ПВЗ позивачу, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» необхідно було відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права згідно пунктів 3 та 4 частини першої статті 376ЦПК України є підставами для скасування рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга АТ «СК «Країна» підлягає задоволенню, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, витрат на професійну правничу допомогу та судового збору скасуванню з ухваленням в цій частині нового про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «Країна» підлягає стягненню 4 542 грн судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення витрат за проведення транспортно-товарознавчої експертизи, витрат на професійну правничу допомогу та судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким в задоволенні вказаних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (код ) 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок два) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12.12.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді Л. М. Дьомич

О. І. Чельник