Провадження № 2/932/1346/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

1 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Прусака А.О.,

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Шамардін В.М.,

відповідач Друкований засіб масової інформації ПП «Газета Провінція»,

представники Цермолонський І.М., Павленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Друкованого засобу масової інформації приватного підприємства «Газета «Провінція» про відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович, звернувся з позовом до суду про відшкодування моральної шкоди до Друкованого засобу масової інформації приватного підприємства «Газета Провінція». В обґрунтування позовної заяви зазначив, що його дружина ОСОБА_2 , 22.03.1996 була прийнята на роботу до підприємства Друкований засіб масової інформації приватного підприємства «Газета Провінція» на посаду бухгалтера, де пропрацювала більше вісімнадцяти років. За час роботи в підприємстві ОСОБА_2 всіляко сприяла розвитку цього підприємства. У 2014 році до міста вдерлися незаконні озброєнні формування, які захопили, в тому числі, і ПП «Газета Провінція», ОСОБА_2 було відсторонено від роботи на посаді головного бухгалтера новим директором Авереним В., якого призначив засновник підприємства ОСОБА_3 , газету було перейменовано на «Народная газета» (рос). На посаду було призначено нового бухгалтера, а ОСОБА_2 відправлено у відпустку з подальшим звільненням. Після відновлення роботи у липні 2014 року, керівництвом підприємства «Газета Провінція» до ОСОБА_2 були висунуті претензії з, нібито, привласнення нею матеріальних коштів.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 до правоохоронного органу подано заяву про «злочинні» дії колишнього головного бухгалтера ОСОБА_2 щодо привласнення нею грошових коштів, шляхом нарахування та виплати собі заробітної плати понад встановлену норму. Про що лейтенантом міліції ОСОБА_5 було складено рапорт, що під час проведеної перевірки ПП «Газета Провінція» було виявлено привласнення громадянкою ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 18174,30 грн, що стало підставою внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 192 КК України. Ці факти слідством були ретельно досліджені, але ніякого підтвердження не знайшли.

13 січня 2017 року ОСОБА_2 було оголошено підозру, а 11 квітня 2017 року СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складено обвинувальний акт, який скеровано до Костянтивського міськрайонного суду Донецької області. У суді справа слухалася більше ніж чотири роки. В основу обвинувачення покладено висновок експерта ОСОБА_6 - № 2/20, де на експертизу були представлені бухгалтерські документи не в повному обсязі. Прокурор підкріпив обвинувальний акт хибними доказами, щоб підтримати експертний висновок судової економічної експертизи № 2/20-15 від 03.04.2017, зроблений експертом Міропольцевою Л.О. Стороною захисту заявлялося клопотання про проведення незалежної економічної експертизи. Потім за клопотанням прокурора було призначено комісійну судово-економічну експертизу, результати якої оголошені 28.12.2020 в судовому засіданні, а саме, що у «Газети Провінція» перед ОСОБА_2 наявна заборгованість по заробітні платі станом на 01.01.2013 у сумі 17626,35 грн.

ОСОБА_2 була вимушена звільнитися з посади головного бухгалтера підприємства ДЗМІ «Газета Провінція», тривалий час не могла влаштуватися на роботу, так як будь-який роботодавець справлявся про причини залишення попереднього місця роботи. Посадовці редакції «Газета Провінція», де працювала ОСОБА_7 , на запити про причини її звільнення відповідали, що вона знаходиться під слідством (а потім під судом). Перебуваючи на обліку в центрі зайнятості вдалося отримати роботу в Костянтинівському УГГ в якості бухгалтера, але в період роботи довелося відпрошуватися на судові засідання. З боку керівництва до ОСОБА_8 з`явилася недовіра, в результаті чого їй запропонували звільнитися за власним бажанням. Вона практично не виходила з квартири, не спілкувалася з сусідами і друзями, тому як намагалася уникнути зайвих стресів і пересудів. ОСОБА_2 була тяжко хворою на цукровий діабет. Коли її кримінальну справу було передано до суду її стан значно погіршився, позивачу ОСОБА_9 , чоловікові обвинуваченої, довелося на певний час залишити роботу і бути поруч з дружиною.

15.03.2020 під час відвідування прокуратури на запрошення прокурора ОСОБА_7 було запропоновано закрити справу за терміном давності. Наступного дня стан ОСОБА_8 різко погіршився і після перенесеного стресу вона втратила зір. Медико-соціальна експертна комісія призначила ОСОБА_7 першу групу інвалідності по зору з причин загального захворювання, безстроково. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Позивач ОСОБА_1 , який доводився чоловіком ОСОБА_7 , не погодився писати заяву про закриття справи у зв`язку зі смертю обвинуваченої, а з метою реабілітації дружини подав до суду заяву про продовження розгляду справи.

2 липня 2021 року Костянтинівська окружна прокуратура відмовилася від підтримання державного обвинувачення, а 22.07.2021 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області винесено ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України закрите у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Просить суд стягнути з Друкованого засобу масової інформації приватного підприємства «Газета «Провінція» на його користь моральну шкоду в розмірі 1000000 гривень.

ІІ. Заяви учасників по суті справи.

10 липня 2025 року відповідач надав відзив у якому зазначив, що Друкований засіб масової інформації приватного підприємства «Газета «Провінція» дійсно звернулось до правоохоронних органів з приводу події самовільного привласнення коштів головним бухгалтером підприємства. На підставі отриманої заяви було відкрито кримінальне провадження та проведено ряд експертиз, в тому числі, але не виключно, економічну експертизу. Висновок експерта №176 від 10.10.2014, зміст якого не заперечується позивачем у позові, підтвердив, що головний бухгалтер ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 по 10.07.2014 безпідставно нарахувала собі (зайву) заробітну плату у сумі 3619,96 грн. На підставі зібраних органом досудового розслідування матеріалів справи 13.01.2017 ОСОБА_10 було оголошено підозру, а 11.04.2017 СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складено та направлено до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. В подальшому після смерті ОСОБА_10 , враховуючи обставини, що первинні бухгалтерські документи не надалося можливим надати на дослідження експертам, адже у 2014 році будівля ДЗМІ ПП «Газета Провінція» була захоплена незаконним збройним формуванням, що стало причиною втрати великої частини документів, неможливості допитати ключового свідка через виїзд її на непідконтрольну територію та, як наслідок, недостатності уже досліджених доказів у судових засіданнях для підтримання обвинувачення в подальшому, прокурор Костянтинівської окружної прокуратури Г. Топалова винесла постанову від 02.07.2021 про відмову від підтримання державного обвинувачення. Також відповідач вважає, що позовна заява заявлена до неналежного відповідача. За змістом позову позивач вважає, що підозра та обвинувачення щодо померлої ОСОБА_10 було безпідставним, водночас позов про стягнення моральної шкоди заявляє саме до Друкованого засобу масової інформації приватного підприємства «Газета «Провінція», а не належного відповідача, яким є Державна казначейська служба України, яке за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду здійснює компенсацію моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Вважає, вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими та просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

30.07.2025 стороною позивача надано заперечення на відзив, поданого відповідачем. ОСОБА_1 наголошено на позиції, викладеної у позовній заяві та те, що ОСОБА_1 , разом з дружиною, 02.08.2014 був запрошений до редакції ДЗМІ «Газета «Провінція», де їм було запропоновано заплатити сорок тисяч гривень в якості компенсації, щоб керівництво не зверталось до поліції. Тобто, у керівництва ДЗМІ «Газета «Провінція» щодо подій, які відбувалися напередодні, не було мети встановлення істини, а була лише жага наживи. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а твердження відповідача, викладені у відзиві не приймати до уваги.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 17.04.2025 у справі відкрите провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Підготовчі засідання призначалися на 12.05.2025, 29.05.2025, 26.06.2025, 14.07.2025, 04.08.2025.

Ухвалою від 04.08.2025 підготовче провадження у справі закрите. Судові засідання призначалися на 08.09.2025, 24.09.2025, 07.10.2025, 06.11.2025, 19.11.2025.

19.11.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення.

ІV. Позиція сторін в судовому засіданні.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечили, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву.

V. Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 перебував у юридичному шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб, зареєстрованого 06.03.1985 Відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому.

ОСОБА_2 у період з 22.03.1996 до 16.06.2014 працювала головним бухгалтером у Друкованому засобі масової інформації приватному підприємстві «Газета «Провінція», що підтверджено записами в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 . Після звільнення з підприємства відповідача ОСОБА_2 у період з 01.07.2014 до 25.05.2015 у якості бухгалтера працювала в ПП «Євродент-М»; з 10.07.2015 до 04.04.2016 перебувала на обліку у Костянтинівському міському центрі зайнятості населення; з 08.10.2018 до 21.01.2019 працювала бухгалтером в Костянтинівському управлінні по газопостачанню та газифікації; з 17.02.2019 до 04.11.2019 перебувала на обліку у Костянтинівському міському центрі зайнятості.

18.08.2014 головний редактор газети «Провінція» М.В.Разпутько звернувся до начальника Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області В.Л.Гончарова із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності колишнього головного бухгалтера ПСМІ ПП «Газета Провінція» ОСОБА_2 , яка, користуючись своїм службовим становищем і будучи посадовою особою у період з 01.01.2012 до 01.06.2014 присвоїла грошові кошти підприємства шляхом нарахування і виплати собі заробітної плати понад встановленої, а також розтратила грошові кошти підприємства шляхом оплати особистого адміністративного штрафу з розрахункового рахунку підприємства.

11.04.2017 стосовно ОСОБА_2 прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області затверджений обвинувальний акт, в якому ОСОБА_2 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України.

02.07.2021 прокурор Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області Топалова Г.В. винесла постанову про відмову в підтриманні державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0001203 від 09.09.2014 стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримання.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.07.2021 кримінальне провадження, внесене до Реєстру досудових розслідувань за № 0001203 від 09.09.2014 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, закрите у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

30.09.2020 ОСОБА_2 встановлена перша «Б» по зору група інвалідності з 15.09.2020 безстроково.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

На підтвердження своєї позиції позивач, також, надав суду витяги із протоколів допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_12 , висновок експерта № 176 від 10.10.2014, довідки нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за 2012, 2013, 2014 роки, ОСОБА_13 за 2011, 2012, 2013, 2014 роки, аудиторський звіт № 21 від 12.10.2015 із додатками про нарахування та фактичну виплату заробітної плати працівників Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета Провінція» та використання грошових коштів на протязі 2011-2014 рр, висновок експерта № 2/20-60 від 16.12.2016, копію позовної заяви із додатками Публічного акціонерного товариства Банку «ТРАСТ» до ОСОБА_2 .

Між сторонами неодноразово вирішувалися спори у цивільно-правовому порядку:

18.03.2015 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі за позовом ОСОБА_2 до Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета Провінція» частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

02.11.2015 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі за позовом ОСОБА_2 до Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета Провінція» частково задоволені вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

17.03.2015 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі за позовом ОСОБА_13 до Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета Провінція» частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

13.10.2015 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі за позовом ОСОБА_13 до Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета Провінція» частково задоволені вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

VІ. Оцінка суду.

Дослідивши надані суду докази та вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні в обґрунтування спричинення йому та його дружині ОСОБА_2 моральної шкоди наводив факт притягнення його дружини до кримінальної відповідальності за ініціативою (заявою) відповідача, який надавав недостовірні факти та документи, які сприяли відкриттю кримінальної справи, здійсненням непорядних дій відповідачем з перекручення подій, приховування фактів, спотворення документів, публічне виставлення дружини позивача в якості злодійки, тривалим судовим провадженням, незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, репутаційними втратами, які позбавили дружину позивача ОСОБА_2 можливості професійно реалізуватися. Все це спричинило негативні наслідки для стану здоров`я ОСОБА_2 і, як наслідок, призвело до її смерті.

Щодо своїх відчуттів вказував, що відчув негативні зміни у своєму житті, переживання, що руйнують його як особу, психологічні зміни та зміни нормального життєвого укладу, отриманих внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності його дружини, душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із втратою близької людини.

В судовому засіданні позивачем не доведений факт спричинення йому моральних страждань саме внаслідок дій відповідача.

Будь-яка особа, чи то фізична, чи то юридична, яка вважає, що діями/бездіяльністю іншої особи стосовно неї вчинене кримінальне правопорушення, має право ініціювати порушення офіційної процедури перевірки та встановлення заявлених фактів перед відповідними органами, покликаними здійснити такі заходи і без належного обґрунтування, вагомих підстав для відмови, передбачених КПК України, представник органу досудового розслідування не може негативно реагувати на вимогу потерпілої сторони про здійснення належного розслідування.

За ч. 2 ст. 9 КПК України саме прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто у випадку реалізації процедури притягнення особи до кримінальної відповідальності, юридичні наслідки такого рішення покладаються саме на орган досудового розслідування, прокуратуру або суд, в залежності від стадії провадження, а не на особу яка звернулася із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, бо всі повідомлення мають пройти офіційну стадію підтвердження або спростування засобами, встановленими законом.

Доказів на підтвердження фактів притягнення відповідача/посадових осіб відповідача до кримінальної відповідальності за факти фальсифікації/підробки, або вчинення інших дій із спотворення матеріалів, які надавалися органу досудового розслідування і стали підставою для притягнення дружини відповідача до кримінальної відповідальності, або доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і спричиненням позивачу моральних страждань, позивач суду не надав.

Закриття кримінального провадження щодо фізичної особи з реабілітуючих підстав є підтвердженням незаконних дій органів досудового розслідування, прокуратури або суду, які в судовому порядку додатково не потрібно такими визнавати.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частинами першою, другою та сьомою статті 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (частина друга статті першої Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду").

Статтею другою Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" визначено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з нормами статті 3 цього ж Закону у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню: 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Тобто чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у тому числі й відшкодування моральної шкоди, і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме статті 1176 ЦК України та Закону.

Але ці цивільно-правові наслідки встановлені виключно для особи, якій безпосередньо завдано шкоди незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

У разі смерті громадянина право на відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 і 4 статті 3 цього Закону, у встановленому законодавством порядку переходить до його спадкоємців (стаття 5 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду").

У зазначеному переліку відсутнє право автоматичного відшкодування моральної шкоди, спричиненої особі, яка незаконно притягувалася до кримінальної відповідальності, її спадкоємцям. Доведення спричинення моральної шкоди особі, яка про це заявляє, має здійснюватися нею на загальних підставах.

У випадку цієї справи позивачем спричинення йому моральної шкоди відповідачем не доведено, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За змістом ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог до Друкованого засобу масової інформації приватного підприємства «Газета «Провінція» про відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2025 року.

Суддя Т.О. Коваленко