Справа № 202/1666/25
Провадження № 6/202/327/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - Мачуського О.М.

за участю секретаря Карасьової Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року по цивільній справі № 202/1666/25, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми ЄСІТС 2Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із заявою в якій просить розстрочити виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 27.10.2025 у справі №202/1666/25 на 24 місяці з рівними щомісячними платежами.

На обґрунтування заяви вказує, що він є внутрішньо переміщеною особою, не має стабільного доходу, перебуває на тривалому лікуванні після мінно-вибухової травми, має на утриманні дитину. Також ОСОБА_1 зазначає, що вказані обставини унеможливлюють виконати рішення суду одразу в повному обсязі, а у разі такого виконання поставить його у дуже скрутне матеріальне становище.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заявник просив суд проводити розгляд без його участі.

З метою уникнення затягування розгляду справи, суд розглядає заяву за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву про відстрочення виконання рішення, подані нею документи та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпра перебувала цивільна справа № 202/1666/25 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За результатом розгляду вказаної справи, 27 жовтня 2025 року судом ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.03.2012 року станом на 12.12.2024 року в розмірі 51372,41 гривень, що складається з: 43483,25 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 7889,16 гривень заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом, а також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Дане рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи свою заяву про відстрочення виконання судового рішення, ОСОБА_1 зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою, не має стабільного доходу, перебуває на тривалому лікуванні після мінно-вибухової травми, має на утриманні дитину.

На підтвердження своїх вимог заявник надав копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості з Державного реєстру про нарахований дохід за 2022-2025 року, за якими ОСОБА_1 в цей період отримав 18000 грн. благодійної допомоги та 402,98 грн. у виді додаткового блага; довідку про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи з 06.07.2022 року; медичні документи щодо тривалого лікування заявника.

Надані заявником документи, свідчать про незадовільний майновий стан ОСОБА_1 та його родини, пов`язаний з вимушенним переселенням та тривалим лікуванням заявника, що не дозволяє виконати рішення суду у розумні строки.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи наведене, проаналізувавши всі обставини справи, суд доходить висновку, що заява про розстрочення виконання рішення суду є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а саме розстрочення виконання рішення суду на 10 місяців.

З урахуванням загальної суми боргу 51372,41 грн., щомісячний платіж повинен становити 5137,24 грн.

Щодо розстрочки суми судового збору в розмірі 2422,40 гривень, така вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за певних умов.

Отже, враховуючи вище наведене, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

В даній справі рішення вже ухвалене судом 27.10.2025, тому вимоги заяви в даній частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ЗУ Про виконавче провадження , ст. ст. 81, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року по цивільній справі № 202/1666/25, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 жовтня 2025 року по цивільній справі № 202/1666/25, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення суми заборгованості 51372,41 гривень рівними частинами на 10 місяців по 5137,24 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський