ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 630/1345/25
Номер провадження 22-ц/818/5600/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії на ухвалу судді Люботинського міського суду Харківської області Сухорукова І.М. від 15 жовтня 2025 року по справі № 635/1345/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку у розмірі 350,83 грн та судового збору.

Ухвалою судді Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2025 року у видачі судового наказу відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що із заяви та доданих доказів вбачається спір про право.

На вказане судове рішення 24 жовтня 2025 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про видачу судового наказу, вирішити питання про розподіл судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 на підставі заяви-приєднання є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством за адресою: АДРЕСА_1 . При зверненні до суду було надано калькуляцію (кошторис) та довідку про стан заборгованості за проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку за о/р НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 за вказаною адресою, в якому відображені дані про вартість послуг та суму заборгованості. Боржниця є замовником послуги за замовчуванням, оскільки в Оператора ГРМ відсутня інформація від співвласників будинку про укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. Судом не взято до уваги, що Типовий договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 05 грудня 2023 року № 2291, укладається на один багатоквартирний будинок та не може укладатись окремо з кожним співвласником багатоквартирного будинку. Розділом ІІІ та ІV Порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку, затвердженим наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року № 292, не передбачено зазначення в Акті технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку даних щодо того, в якій саме квартирі надавались послуги, та акт не повинен містити підпис ОСОБА_1 . Зазначеним актом передбачено фіксування номеру певної квартири лише в разі несанкціонованого доступу або припинення газопостачання.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу, яка входить до переліку ухвал суду, зазначених у частині 2 статті 369 ЦПК України, і апеляційні скарги на які розглядаються без повідомлення учасників справи, дана справа підлягає розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Отже, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії на ухвалу судді Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 2 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що із заяви та доданих доказів вбачається спір, оскільки акт технічного обслуговування не підписаний споживачем, а також в ньому не вказано номер квартири, в якій надавались послуги. При цьому керувався п.8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, за яким суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Проте, погодитися з такими висновками суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 процентів річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем віднесено до житлово-комунальних.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для забезпечення безпеки газопостачання та готовності внутрішньобудинкових систем газопостачання дво- або багатоквартирного будинку до надання послуг з розподілу та постачання природного газу співвласники такого будинку або за їхнім рішенням - управитель багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інша уповноважена співвласниками особа мають укласти договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи або іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирних будинках здійснюється за рахунок співвласників такого багатоквартирного будинку.

У разі укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи такий договір укладається за формою типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та є публічним.

У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель або інша уповноважена співвласниками особа не звернулися до оператора газорозподільної системи із заявою про укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку та не направили йому повідомлення про укладення такого договору з іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт, вважається, що співвласники багатоквартирного будинку приєдналися до договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи, на території ліцензійної діяльності якого розташований відповідний будинок.

У такому разі оператор газорозподільної системи розподіляє кошторисну вартість технічного обслуговування між співвласниками багатоквартирного будинку пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг з розподілу природного газу у такому будинку та надає індивідуальні квитанції споживачам у цьому будинку для оплати послуг з технічного обслуговування.

Відповідно до п.4 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 05 грудня 2023 року № 2291 «Про затвердження Типового договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку та внесення змін до Кодексу газорозподільних систем» днем укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку відповідно до Типового договору у випадку, передбаченому абзацом восьмим частини третьої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вважається день, наступний за днем набрання чинності цією постановою.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Типового договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку, затвердженого вказаною постановою НКРЕКП, цей Договір укладається на один багатоквартирний будинок та не може укладатись окремо з кожним співвласником багатоквартирного будинку. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України та не потребує двостороннього підписання між Сторонами його письмової форми (а.с. 7-12).

Відповідно до п. 2.1 Типового договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується виконати роботи та послуги, що входять до ТО ВБСГ багатоквартирного будинку, а Колективний замовник/Замовник за замовчуванням зобов`язується сплатити вартість ТО ВБСГ багатоквартирного будинку у строки та у порядку, визначених цим Договором.

Пунктом 3.2 Типового договору передбачено, що оплата вартості ТО ВБСГ здійснюється замовником за замовчуванням на підставі індивідуальних рахунків на оплату. Оператор ГРМ розподіляє кошторисну вартість ТО ВБСГ багатоквартирного будинку між співвласниками багатоквартирного будинку пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг з розподілу природного газу у такому будинку. Надання Оператором ГРМ індивідуальних рахунків на оплату здійснюється у місяці, в якому проводиться ТО ВБСГ багатоквартирного будинку згідно з графіком ТО ВБСГ. Рахунок на оплату за ТО ВБСГ багатоквартирного будинку може бути відображений окремо у рахунку на оплату послуг з розподілу природного газу. Замовник за замовчуванням зобов`язаний здійснити оплату вартості ТО ВБСГ багатоквартирного будинку протягом шести місяців після виконання ТО ВБСГ.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Звертаючись із заявою до суду ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії надало копію заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 28 вересня 2023 року, підписану ОСОБА_1 , щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

На підтвердження права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру надано копію договору купівлі-продажу від 15 вересня 2023 року (а.с. 16-18).

З копії акту технічного обслуговування ВБСГ у багатоквартирному будинку № 169 від 17 липня 2024 року вбачається, що майстром виконано роботи з ТО ВБСГ багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за результатом яких недоліки та порушення не виявлено (а.с. 13).

Згідно з калькуляцією (кошторисом) з розрахунку вартості ТО ВБСГ за адресою: АДРЕСА_2 , (3 поверхи, 3 під`їзди, 8 стояків, 22 квартири) вартість послуг на кожну квартиру складає 350,83 грн (а.с. 14).

Як вбачається з реєстру розподілу вартості виконаних робіт ТО ВБСГ за липень 2024 року та розрахунку суми заборгованості за послугу з ТО газових мереж спільної власності багатоквартирних будинків, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Газорозподільні мережі України» за об`єктом: АДРЕСА_1 складає 350,83 грн (а.с. 6, 15).

Виходячи з наведеного, підстав вважати, що із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги, колегія суддів не вбачає. Заявником дотримано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України та надано копії документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Висновок судді суду першої інстанції про те, що із заяви та доданих доказів вбачається спір, оскільки акт технічного обслуговування від 17 липня 2024 року не підписаний ОСОБА_1 , а також в ньому не вказано номер її квартири, де надавались послуги, колегія суддів вважає помилковим, оскільки за змістом пунктів 1.2, 1.3 Типового договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку цей Договір укладається на один багатоквартирний будинок та не може укладатись окремо з кожним співвласником багатоквартирного будинку.

До того ж, вимогами пункту 3 розділу ІV Порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року № 292, передбачено, що виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку фіксується в акті ТО ВБСГ, в якому відображається перелік порушень, виявлених під час виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку, робиться висновок щодо можливості подальшої експлуатації ВБСГ у повному обсязі або з обмеженнями, надаються пропозиції щодо строків та умов усунення таких порушень, а також за необхідності зазначається орієнтовний період проведення індивідуальної перевірки стану усунення порушень, зазначених в акті. Якщо ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку проводиться на підставі типового договору, укладеного шляхом приєднання, примірник акта ТО ВБСГ розміщується на офіційному вебсайті Оператора ГРМ не пізніше 5 робочих днів після виконання робіт.

Отже, вказаний Порядок не передбачає надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання та складання відповідного акту на кожну окрему квартиру у багатоквартирному будинку, як і підписання його кожним власником квартири.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо стягнення судових витрат апеляційним судом не вирішується.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії задовольнити.

Ухвалу судді Люботинського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2025 року скасувати, справу направити до Люботинського міського суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина