ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/384/25 Справа № 204/8727/23 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Свистунової О.В.,

суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

клопотання ОСОБА_1 про призначення судової бухгалтерської експертизи

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2024 року

по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення ,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року позивач Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.

Позов мотивований тим, що між КП "Дніпроводоканал" та ОСОБА_1 , встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради №526 від 20.04.1995р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП "Дніпроводоканал", абоненту відкритий особовий рахунок.

Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідач і квартиронаймачем є ОСОБА_1 , якому відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 та станом на 31.01.2023 р. складає 82502 грн. 83 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач здійснив розрахунок боргу відповідача з урахуванням пролежень ст.625 Цивільного кодексу України: Інфляційне збільшення суми боргу за період з 01.07.2018 року по 31.01.2023 року складає 16505 грн. 20 грн.; сума 3% річних за період з 01.07.2018 року по 31.01.2023 року складає 2131 грн. 00 коп.

Загальна заборгованість відповідача перед КП "Дніпроводоканал" складає 101139 грн. 03 коп., в тому числі: сума основного боргу - 82502 грн. 83 коп., інфляційне збільшення суми боргу - 16505 грн. 20 коп., розмір 3% річних 2131 грн. 00 коп. Відповідачами не подавалися відповідні заяви до позивача про тимчасову відсутність одного з членів сім`ї та заяви про опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру та не бажання користування послугами водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим вказав, що і права нарахування за водопостачання та водовідведення здійснювалося правомірно та з дотриманням законодавства у сфері водопостачання та водовідведення.

Вказав, що протиправними діями відповідача порушені норми матеріального права, що регулюють відносини у сфері водопостачання та водовідведення, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

У зв`язку з чим просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення, за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2023 року, в загальній сумі 101 139 грн. 03 коп., з яких: сума основного боргу 82 502 грн. 83 коп., інфляційне збільшення суми боргу 16 505 грн. 20 коп., 3% річних 2 131 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення, за період з 01 липня 2018 року по 31 січня 2023 року, в загальній сумі 101 139 грн. 03 коп., з яких: сума основного боргу 82 502 грн. 83 коп., інфляційне збільшення суми боргу 16 505 грн. 20 коп., 3% річних 2 131 грн. 00 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Крім того, апелянт у своїй апеляційній скарзі просив призначити по справі судову бухгалтерську експертизу, оскільки неможливо чітко встановити, який саме розрахунок заборгованості був покладений в основу рішення. Дослідження довідок з особового рахунку позивача та нарахування суми заборгованості потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити правильність нарахування заборгованості неможливо.

Позивач запропонував суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта: 1.Чи правильні та обґрунтовані розрахунки по оплаті послуг водопостачання та водовідведення щодо квартири АДРЕСА_2 , які надані КП «Дніпроводоканал» до суду? 2. Чи правильно нараховуються платежі по оплаті послуг водопостачання та водовідведення по квартирі АДРЕСА_2 , відповідно до особового рахунку та довідок Позивача ? 3. Які тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення покладені в розрахунок заборгованості? Чи тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення, які покладені в розрахунок заборгованості, не перевищують граничний розмір тарифів відповідно до затверджених? 4. Чи підтверджуються відповідні нарахування первинними документами бухгалтерського і податкового обліку за період, за який стягується відповідна заборгованість Позивачем? 5. Чи є економічно обґрунтованою заборгованість, яка нарахована КП «Дніпроводоканал» щодо квартири АДРЕСА_2 ?

Перевіривши доводи заявника та вислухавши думку учасників справи з приводу поданого клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 104 ЦПК України).

Також, за змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, апелянт та його представники таким правом не скористались, клопотання про призначення відповідної судової експертизи не заявили у суді першої інстанції.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що апелянтом не обґрунтовано неможливість заявлення відповідного клопотання про призначення судової експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції, колегія вважає, що заявником не обґрунтовано винятковість випадку заявлення такого клопотання в суді апеляційної інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та не надано відповідних доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) зазначено: «Відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

За змістом частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За відсутності поважних причин неподання нового доказу до суду першої інстанції апеляційний суд не має права досліджувати цей доказ, поданий позивачем в апеляційній інстанції (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 638/13998/14-ц, аналогічний правова позиція Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 458/867/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18 зазначено, що:

«при цьому апеляційним судом обґрунтовано відхилено клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.03.2019 № 615/0/45-19 через те, що цей витяг датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15».

Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 10.03.2021 по справі № 522/16044/20 .

Подане клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки апелянтом порушено порядок подання доказів.

Надавши до апеляційного суду вказане клопотання, апелянт жодним чином не обґрунтував та не підтвердив за допомогою належних засобів доказування факт неможливості подання ним такого клопотання до суду першої інстанції до закінчення розгляду справи, що в свою чергу унеможливлює його прийняття судом апеляційної інстанції.

Отже, ураховуючи викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даного клопотання, як необґрунтованого.

Керуючись ст. 103, 260, 261 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової бухгалтерської експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 09 грудня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2025 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида