Справа № 136/970/14-ц
Провадження № 22-ц/801/2859/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

15 грудня 2025 рокуСправа № 136/970/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Голоти Л.О.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у цивільній справі № 136/970/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на приміщення № 7 (телятник), (літ «А», загальною площею 1578,9 м. кв., що складається з приміщення телятника «1-1, площею 1564 м. кв., комори «1-2», площею 6,0 м. кв., комори «1-3», площею 8,8 м. кв.), 1976 року побудови, що розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 1069962,34 грн.

22.11.2024 особою, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу (вх № 11490), в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції від 19.05.2014 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що він являється співвласником права на майновий пай бувшого КПС «Промінь» і йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення від 19.05.2014 через що він 12.11.2021 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 136/970/14-ц, після чого йому повідомили, що справа знищена та надали копію рішення.

29.11.2024 особою, яка не брала участі у розгляді справи, ОСОБА_2 подано доповнення до апеляційної скарги (вх № 11703), в яких заявник зазначає, що в період з 1.02.2011 по 6.06.2014 він відбував покарання, про оскаржуване рішення дізнався 12.11.2024 /т. 1 а. с. 62/.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 4.12.2024 поновлено особі, яка не брала участь у розгляді справи ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014. Відкрито апеляційне провадження у справі. Ініційовано відновлення Липовецьким районним судом Вінницької області втраченого (знищеного) провадження в справі № 136/970/14-ц /т. 1 а. с. 72-73/.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 3.01.2025 залучено в якості правонаступника відповідача Брицької сільської ради Турбівську селищну раду Вінницького району Вінницької області /т. 1 а. с. 34/.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.01.2025 відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі /т. 1 а. с. 42/.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.02.2025 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 задоволено. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04.12.2024 та постанову Вінницького апеляційного суду від 11.02.2025 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд не навів належних мотивів, за яких вважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тривалістю майже 10 років, поважними. Зокрема, не з`ясував обставин, за яких ОСОБА_2 дізнався про оскаржуване судове рішення, чи міг і коли він про нього дізнатися раніше. Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не був належно повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, апеляційний суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 не брав участі у справі під час розгляду справи районним судом, відтак у суду був відсутній обов`язок повідомляти його про розгляд справи. Отже, за відсутності належних і допустимих доказів, поданих особою, яка звернулася до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції зі спливом 10 років після ухвалення цього рішення, апеляційний суд дійшов передчасного висновку щодо наявності об`єктивних, істотних причин, які завадили ОСОБА_2 у передбачений законом строк подати апеляційну скаргу, належно не мотивувавши судове рішення, яким вказаний процесуальний строк було поновлено.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, матеріалами справи № 136/970/14-ц, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Такі ж положення містила стаття 292 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 3.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 13 розділу XIII Перехідних положення ЦПК України судові рішення ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною третьою статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до висновку ВС ОП КЦС від 6.02.2019 у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18) загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

Згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України (у редакції Кодексу, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи - вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28.10.2004).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21.10.2010).

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу res judicata.

Вінницький апеляційний суд, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.11.2025 у даній справі, положень частини першої статті 417 ЦПК України, прийшов до висновку, що наведені особою, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 є необґрунтованими належним чином, а відтак неповажними.

Отримання 16.11.2024 свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадщина відкрилась з 14.08.2006) та відбування покарання завником в державній установі "Літинська виправна колонія (№ 123)" з 01.02.2011 по 06.06.2014, з урахуванням того, що оскаржуване рішення ухвалене 19.05.2014, не є поважними підставами, з огляду на встанволені обставини справи, для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 19.05.2014.

Сам лише факт подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, за відсутності належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження не може вважатися беззаперечною підставою для поновлення такого строку та відкриття апеляційного провадження. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить належного обґрунтування причини пропуску такого тривалого строку (понад 10 років) на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 не зазначено за яких обставин він дізнався про оскаржуване судове рішення та чому він не міг дізнатися про оскаржуване рішення раніше.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Згідно з частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 не в повній мірі відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне надати заявнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме: подання обґрунтованої заяви про поновлення строку, вказавши інші підстави для його поновлення.

Керуючись статтями 127, 136, 356, 357, 389 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Визнати наведені особою, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 неповажними.

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 у даній справі залишити без руху.

Надати строк для подання заяви про поновлення строку, вказавши інші підстави для його поновлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота