УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказана цивільна справа, яка 09 грудня 2025 року у відповідності до ст.ст.33, 34 ЦПК України була розподілена та передана в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Авраменко А.М.

Ознайомившись зі змістом такої цивільної справи, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.36 ч.1 п.5 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст.39 ч.1 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України передбачено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Нормами ч.ч.1, 9 ст.40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Головна мета (самовідводу) гарантування безсторонності та об`єктивності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Пунктом 3 Європейського статуту судді (прийнятий Європейською Асоціацією Суддів у 1993 році) визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Крім того, відповідно до згаданих вище Бангалорських принципів поведінки судді об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи тощо. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення. Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід/самовідвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто замінює докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Зі змісту цивільної справи №199/13135/25 (провадження №2/199/6112/25) слідує, що відповідачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді головного спеціаліста з ІТ в Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпра. Відтак, спираючись на наведені вище норми законодавства та правову позицію, приходжу до висновку, що з метою виключення в учасників судового розгляду щонайменшої підозри в прямій чи побічній зацікавленості судді Авраменко А.М. в результатах розгляду позову, тобто з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості суду за головуванням судді Авраменко А.М., в тому числі за критерієм «стороннього розумного спостерігача», необхідно заявити собі самовідвід у розгляді цивільної справи №199/13135/25 (провадження №2/199/6112/25).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи №199/13135/25 (провадження №2/199/6112/25) за позовом Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Матеріали цивільної справи №199/13135/25 (провадження №2/199/6112/25) за позовом Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Авраменко