УХВАЛА

про забезпечення позову

09.12.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 295/16485/25, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить: скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав, зареєстрованого за в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , будинок № 44, від 05 січня 2022 року за реєстрованим №46107701 від на ім*я ОСОБА_2 ; визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 02.02.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який вчинено за 833 195,00 (вісімсот тридцять три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн недійсним; витребувати із чужого незаконного володіння у відповідача ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 Богунська, будинок № 44, від 02 лютого 2023 року та повернути позивачу ОСОБА_1 як власнику.

08.12.2025 позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в обґрунтування якоїзазначено, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира знаходиться цивільна справа № 295/16485/25 за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації речових прав, визнання договору купівлі-продажу від 02.02.2023 року недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння. Предметом спору по даній справі є: скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, зареєстрованого за в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , будинок № 44, від 05 січня 2022 року за реєстрованим № 46107701 від на ім`я ОСОБА_2 ; визнання Договору купівлі-продажу (копія додається) квартири АДРЕСА_2 від 02.02.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який вчинено за 833 195,00 ( вісімсот тридцять три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн. недійсним; витребування із чужого незаконного володіння (у відповідача ОСОБА_3 ) квартири АДРЕСА_1 Богунська, будинок № 44, від 02 лютого 2023 року та повернути позивачу ОСОБА_1 як власнику.

В даному конкретному випадку вважає, що реєстрацією права власності в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 січня 2022 року за № 46107701, на квартиру АДРЕСА_1 , будинок № 44, за відповідачем ОСОБА_2 - та Договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 02.02.2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який вчинено за 833 195,00 ( вісімсот тридцять три тисячі сто дев`яносто п`ять) грн., сплачені Покупцем Продавцю до моменту підписання цього договору - порушені мої майнові права, що змусило його звернутися до суду з позовною заявою.

Відповідач ОСОБА_3 як власник квартири АДРЕСА_2 , має всі права на розпорядження, володіння, користування зазначеною квартирою, в тому числі має право на відчуження даного майна в будь-який момент.

Є підстави вважати, що спірна квартира квартири АДРЕСА_2 може бути відчужена власником ОСОБА_3 на користь третіх осіб з метою уникнення відповідальності. В такому випадку, відсутність у ОСОБА_3 права власності на майно, у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яка є предметом спору, можу утруднити в подальшому розгляд справи та вирішення спору по суті позовних вимог.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У постанові від 13.01.2020 року по справі № 922/2163/17 Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вбачає наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову, задовольняє подану заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 295/16485/25, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної особистої власності та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної квартири

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, сторонам по справі - для відома.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Г. Перекупка