УХВАЛА

27 листопада 2025року

м. Київ

справа № 295/11924/22

провадження № 61-14254во25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирська державна нотаріальна контора, про встановлення правонаступництва,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати його «універсальним правонаступником» після смерті матері - ОСОБА_2 та після смерті подружжя: зятя - ОСОБА_3 , сестри - ОСОБА_4 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2022 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва надіслано за підсудністю до Коростишівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області

від 02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва залишено без руху.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області

від 14 червня 2023 року відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області

від 13 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення правонаступництва залишено без розгляду.

ОСОБА_1 двічі звертався із заявами про перегляд за виключними обставинами ухвали Богунського районного суду м. Житомира

від 21 листопада 2022 року та ухвал Коростишівського районного суду Житомирської областівід 02 лютого 2023 року, від 14 червня 2023 року,

від 13 вересня 2023 року.

Ухвалами Верховного Суду від 17 березня 2025 року та від 17 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за цими заявами.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду

від 17 березня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

У червні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 22 травня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року вказану заяву ОСОБА_1 повернуто.

21 липня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2025 року заяву

ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року повернуто особі, яка її подала.

У серпні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 28 липня 2025 року повернув особі, яка її подала.

У вересні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2025 року. Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

13 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з виключними обставинами вказаних судових рішень з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц (провадження

№ 61-2146св18), від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11 (провадження №61-1537св21), від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 (провадження № 61-1546св21) вказано, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; про скасування рішення третейського суду; про видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Аналіз змісту ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року свідчить, що вказаним судовим рішенням не було змінено або скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, така ухвала не є ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи та вирішено спір по суті позовних вимог.

Оскільки ухвала Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року не ухвалою суду, якою закінчено розгляд справи та може бути переглянута за виключними обставинами, у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити.

Керуючись статтями 423, 425, 427 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Житомирська державна нотаріальна контора, про встановлення правонаступництва.

Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун