ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 23 вересня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 23 вересня 2025 року позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що в підготовчому засіданні 02 липня 2025 року була винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Позивачу було роз`яснено, що у випадку їх не усунення заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Дана ухвала була надіслана позивачу та його представнику через підсистему «Електронний суд» та доставлена 05 липня 2025 року, що підтверджується довідкою, яка міститься в матеріалах справи.

01 вересня 2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків разом із документами.

В засіданні представник відповідача заперечував проти прийняття заяви про усунення недоліків, оскільки вона подана із пропуском строку.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений судом строк позивач недоліки позовної заяви не усунув, оскільки подав заяву про усунення недоліків 01 вересня 2025 року, хоча отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху 05 липня 2025 року.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновок суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно п.8 ч.1 та ч.2 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено обставини та надано докази, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, суд не звернув уваги, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач надав суду докази, які на його думку, є достатніми для розгляду справи по суті, а, відтак, у суду не було перешкод у розгляді справи на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та обрав найбільш обтяжливий для позивача варіант вирішення питання, чим фактично створив перешкоди стороні у доступі до правосуддя, що є порушення права на справедливий суд в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому ухвала судді підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» - задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду міста Дніпра від 23 вересня 2025 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: