Справа № 484/4474/25
Провадження №2-др/484/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

11.12.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Коваленко Н.А., секретар судового засідання Голубкова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Вказаним рішенням ухвалено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 4181221 в розмірі 7 520,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 757,00 грн. у відшкодування судових витрат.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за відсотками, - відмовити».

24.11.2025 до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Єрмоленко А.В. про ухвалення додаткового рішення у даній справі та вирішення питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. Вимоги заяви мотивовані тим, що судовим рішенням у справі №484/4474/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково, при цьому судом не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, стосовно яких у відзиві на позовну заяву було зазначено, що розрахунок та деталізація витрат на професійну правничу допомогу буде надано відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача посилається на норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, зазначаючи, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, які документально підтверджені копіями: ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 26.08.2025; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК №002030 дата видачі свідоцтва 15.03.2025; договору № 163 про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2025 укладеним між відповідачем та адвокатом; розрахунку № 1 наданих послуг і витрат від 10.11.2025; акту № 1 наданих послуг/виконаних робіт від 10.11.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2025.

У зв`язку з тим, що станом на 23.11.2025 вищевказане рішення суду представником відповідача через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, так і не отримано, просить поновити строк для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 10000,00 грн в рахунок відшкодування понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу.

02.12.2025 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Єрмоленко А.В. через підсистему «Електронний суд» скеровано клопотання про долучення до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі квитанцій від 22.08.2025 на суму 7 000,00 грн та від 22.11.2025 на суму 3 000,00 грн - для підтвердження оплати витрат правової допомоги.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, про час, дату, та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №484/4474/25 повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Вказаним рішенням ухвалено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 4181221 в розмірі 7 520,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 757,00 грн. у відшкодування судових витрат.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за відсотками, - відмовити».

Згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-V «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо вимоги представника відповідача поновити строк звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Доводи представника відповідача, зазначені у заяві про ухвалення додаткового рішення, свідчать про поважність пропуску строку останнім для звернення до суду з цією заявою, а тому суд вважає можливим пропущений представником відповідача строк поновити.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатом Єрмоленко Анною Володимирівною (виконавець) було укладено Договір № 163 про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2025, отже представництво інтересів ОСОБА_1 у суді здійснювала адвокат Єрмоленко А.В. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., надано копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Єрмоленко А.В.; договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2025, згідно якого клієнт зобов`язується сплатити виконавцеві гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі і на умовах, визначених договором, розрахунками до договору, актами виконаних робіт тощо; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ №1166689 від 26.08.2025; акт №1 наданих послуг/виконаних робіт від 10.11.2025; розрахунок № 1 наданих послуг і витрат від 10.11.2025, складений та підписаний сторонами. За змістом цього акту адвокат Єрмоленко А.В. надала ОСОБА_1 юридичні послуги на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.08.2025 на загальну суму 10000,00 грн, що включає в себе: консультації щодо порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, консультації щодо збору доказів 1 година на 1 000 грн; опрацювання наданих клієнтом матеріалів, ознайомлення з матеріалами судової справи - 3 години на 3000 грн; вивчення судової практики, аналіз норм права 1 година на 1000 грн; формування правової позиції, готування відзиву на позовну заяву 3 години на 3000 грн; представництво в суді (подання/отримання документів) на 1500 грн; складання розрахунку та акту наданих послуг 0,5 год. на 500 грн.

Звертаючись до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача вказував, що їх сума складає 10000 грн.

Отже, суд вважає, що ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами позитивного результату.

За обставинами цієї справи не виникає сумнівів, що при розгляді справи у суді відповідачу надавалася професійна правнича допомога адвокатом Єрмоленко А.В. на підставі договору від 26.08.2025. Актом наданих послуг/виконаних робіт від 10.11.2025 підтверджено надання послуг цим адвокатом саме відповідачу.

Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Представником відповідача надано належні докази, які підтверджують надання відповідачеві послуг з надання правничої допомоги адвокатом Єрмоленко А.В.

Клопотань про зменшення судових витрат від позивача не надходило.

Враховуючи часткове задоволення позову (25,00%), суд вважає, що заява представника відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 7500,00 грн, тобто пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Єрмоленко Анні Володимирівні строк на подання заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Решту витрат на професійну правничу допомогу залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. А. Коваленко