БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1348/25
Провадження № 2-о/730/45/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. м. Борзна Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання - Граб С.О.

заявниці - ОСОБА_1

педставника заявника - адвоката Лук`яненко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ніжинська районна військова державна адміністрація, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить установити факт, що вона проживала із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у період з травня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту смерті останнього.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що із травня 2016 року вона проживала із ОСОБА_4 однією сім`єю, як повноцінне подружжя, ставилися один до одного з повагою, любов`ю та розумінням, вели спільне господарство мали спільний бюджет. Фактично мали спільні права та обов`язки подружжя, однак шлюб не реєстрували. З 05.05.2016 без реєстрації місця проживання вони тривалий час проживали на орендованих квартирах. З 2022 року почали проживати у належному їй домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . З ними, також, проживали її діти.06.03.2025 ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією до Збройних Сил України та загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Андріївка Сумського району Сумської області. Встановлення вказаного факту їй необхідне для оформлення пільг, компенсацій та одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити зазначивши, що вона та ОСОБА_4 проживали разом із 2016 року до дня загибелі останнього. Спочатку вона з дітьми проживала з ним на орендованій квартирі, яка знаходиться у районі тринадцятого магазину у м. Борзна. Потім вони проживали у будинку ОСОБА_5 . Вони проживали як чоловік та дружина, шлюб не реєстрували. ОСОБА_4 замінив її дітям батька, піклувався про них, виховував, возив до школи, садочка, забезпечував матеріально всю сім`ю. Вони мали спільний побут, вели спільне господарство, придбавали побутову техніку. ОСОБА_4 допомагав їй доглядати її хворого батька. Коли батько у зв`язку з хворобою потребував постійного догляду, вони переїхали до його помешкання та доглядали його до самої смерті. Потім ОСОБА_4 мобілізували до складу Збройних Сил України. У цей період вони мали намір зареєструвати шлюб, з цією метою ОСОБА_4 видав на її ім`я довіреність якою уповноважив отримати свідоцтво про розірвання його попереднього шлюбу. Однак, невдовзі він загинув. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діти ОСОБА_4 на теперішній час вони повнолітні. Його батьки померли.

Представник заявника заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вчасно та належним чиноим повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, поясненнь щодо заяви не подали.

Заінтересована особа Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області була вчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання представника не направила, подали заяву, у якій просили проводити розгляд справи без участі їх представника.

Заінтересована особа Міністерства оборони України було вчасно та належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання представника не направило, про причини його неявки суд не повідомило, пояснень щодо заяви не надало.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до вимог ЦПК України.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.09.2025 заява прийнята до розгляду, відкрите окреме провадження у справі, справа призначена до розгляду у судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 09.10.2025 у судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою суду від 22.10.2025 задоволене клопотання заявника про витребування доказів.

Протокольною ухвалою суду від 21.11.2025 у судовому засіданні оголошено перерву.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд установив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 10, 12)

Відповідно до сповіщення сім`ї №176 від 13.08.2025, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , де вона зазначена як цивільна дружина, сержант ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Андріївка Сумського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 11).

Батьки ОСОБА_4 , а саме, ОСОБА_6 - померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 16-17).

За життя ОСОБА_4 проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним за цією адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 13).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з 06.04.2005 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 8-9).

Відповідно до копії довіреності від 08.07.2025, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мокренко Л.Ю., ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси у визначених ним установах та, зокрема, надав право отримати свідоцтво про розірвання шлюбу. (а.с. 18-19).

На фотознімках наданих заявницею вона зображена разом із ОСОБА_4 а також, своєю дочкою у різні періоди їх життя (а.с. 27-32).

Також, у матеріалах справи містяться знімки екрана телефону заявниці, де зафіксоване її листування з адресатом на ім`я « ОСОБА_10 », де у повідомленні від 5 травня 2025 у застосунку «Вайбер» вони обмінюються вітаннями з приводу дев`ятої річниці їх знайомства та спільного проживання. При цьому заявниця звертається до вказаної особи як до свого чоловіка. (а.с 21)

Згідно з виписками по картковому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 в АТ «ПУМБ» за період з 05.03.2025 по 21.08.2025, ОСОБА_4 переказував на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти. (а.с. 22-26).

Військова частина НОМЕР_1 відмовила ОСОБА_1 у виплаті належного, але не отриманого ним грошового забезпечення ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували факт спільного проживання з військовослужбовцем.(а.с. 53).

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що познайомилась із заявницею близько 11 років тому. У цей період вона почала проживати із ОСОБА_4 . Вони жили як повноцінна сім`я, ОСОБА_12 допомагав ОСОБА_1 у всьому, гарно до неї ставився, піклувався про її дітей, забезпечував їх матеріально. Вони проживали на орендованих квартирах, а потім переїхали до квартири ОСОБА_1 , де доглядали її батька до дня його смерті. Вони мали спільний бюджет, разом придбавали побутову техніку.

ОСОБА_13 пояснив, що близько 10 років тому він познайомився із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_4 працював разом з ним на одному підприємстві. Йому відомо, що вони проживали разом на квартирі неподалік тринадцятого магазину у м. Борзна. Пізніше, він здав їм в оренду свій будинок у АДРЕСА_2 , де вони прожили 8 років. З ними проживали діти ОСОБА_1 . Вони проживали там разом, мали спільний бюджет, спільний побут, взаємні права та обов`язки, обробляли присадибну ділянку. Коли помер батько ОСОБА_14 , то вони переїхали у його квартиру.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що знає заявницю з дитинства, оскільки, проживає по сусідству з її сім`єю. Зазначила, що ОСОБА_1 після розлучення з чоловіком повернулась до м. Борзна з двома своїми дітьми та почала проживати разом з батьком. Однак, той застосовував до них фізичне насильство і вони змушені були піти від нього та винайняти окреме житло. У цей період вона почала проживати із ОСОБА_4 . Шлюб вони не реєстрували. Коли батько заявниці захворів, вони із ОСОБА_4 та дітьми переїхали жити до нього, доглядали його, возили у лікарню. Вони жили як сім`я, мали спільний побут, разом обробляли присадибну ділянку, виконували домашню роботу. ОСОБА_4 ставився до дітей ОСОБА_1 як до своїх рідних. Вони жили разом до моменту коли ОСОБА_4 забрали до війська.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. ст. 3, 21 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

З висновків Верховного Суду викладених у постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, вбачається, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкоємцем спільним витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Всі вищеперераховані обставини знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи та дослідження вищевказаних доказів, які є належними, допустимими та достатніми і в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, той факт, що за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , були об`єднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, між ними існували реальні сімейні відносини притаманні подружжю з травня 2016 року і до дня смерті ОСОБА_4 .

При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на час спільного проживання не перебували в інших зареєстрованих шлюбах. (а.с. 14-15)

Згідно із п. 1 Розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 ( у редакції чинній на момент смерті ОСОБА_4 ) разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.

За змістом положень ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також, ст. 14, 18 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачені пільги та соціальні гарантії для членів сім`ї загиблих військовослужбовців.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, ОСОБА_1 доведено, що вона проживала із ОСОБА_4 з травня 2016 року до дня смерті останнього, їхнім стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується показаннями свідків та дослідженими судом доказами, які не оспорюються заінтересованими особами, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є належними, допустимими та достатніми на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для позивачки юридичне значення та необхідне для виплати її частки одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та отримання пільг та соціальних гарантій відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошового забезпечення загиблого військовослужбовця, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018. У іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт ОСОБА_1 , не має можливості.

Заінтересовані особи, у тому числі й ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заперечень щодо вказаної заяви ОСОБА_1 не висловлювали, зогляду на це, суд вважає, що спір про право у вказаній справі відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ніжинська районна військова державна адміністрація, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з травня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 5 грудня 2025 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ,

АДРЕСА_3 Ніжинськ а районна військова державна адміністрація, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Батька, 5-А, буд. 1; .

Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Міністерство оборони України, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; .

Суддя О.В. Данько