Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7542/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Житомирі

цивільну справу №279/7542/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А. у м Коростені,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТзОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №490285-КС-001 про надання кредиту від 28 лютого 2024 року в сумі 90 364,51 грн, яка складається із: прострочених платежів за тілом кредиту 26 277,72 грн, прострочених платежів за процентами 61 524,33 грн та прострочених платежів за комісією 2 562,46 грн.

Позов обґрунтований тим, що 28 лютого 2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладений договір №490285-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі кредитний договір). Договір підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 29 000 грн на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч договірним зобов`язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалася, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту від 28 лютого 2024 року №490285-КС-001 станом на 14 серпня 2024 року в сумі 54 962,92 грн. Вирішено питання судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції у незадоволеній частині, позивач ТзОВ «Бізнес Позика» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати у незадоволеній частині щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 35 246,61 грн та з комісії за надання кредиту в сумі 2 562,46 грн та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача грошову сумі в розмірі 37 809,07 грн.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що суд першої інстанції безпідставно ототожнив проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, із процентами, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за кредитним договором не повертається позичальником у визначений строк. Проценти за кредитним договором №490285-КС-001, нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок за кредитом, відповідають нормам ЦК України та умовам договору про надання кредиту. Штрафні санкції та проценти за ст.625 ЦК України не нараховувалися та не включені до позовних вимог. Боржником сплачено лише три платежі на погашення за договором №490285-КС-001 про надання кредиту, чим порушені зобов`язання, встановлені договором, що призвело до здороження кредиту і збільшення розміру нарахованих процентів за період користування кредитом, оскільки проценти нараховуються щоденно на фактичний залишок непогашеного тіла кредиту. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем за договором №490285-КС-001, відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам ст.ст.1048,1050 та 1056-1 ЦК України. У кредитних договорах ТзОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, яка є разовою та розмір якої є незмінним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині не стягнення процентів за користування кредитом у сумі 35 246,61 грн та комісії за надання кредиту в сумі 2 526,46 грн, а у частині стягнення 54 962,92 грн законність та обґрунтованість рішення не перевіряється, оскільки у цій частині рішення фактично не оскаржується.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» договір №490285-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 29 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит (а.с.18-27).

Згідно з умовами кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: тип кредиту - кредит; строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка за кредитом в день 0,95%, фіксована; комісія за видачу кредиту 4 350 грн; загальний розмір наданого кредиту - 29 000 грн; термін дії договору - до 14 серпня 2024 року; орієнтована загальна вартість наданого кредиту 75 360 грн; орієнтована реальна річна процентна ставка 9 140,13%.

Договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-2204.

Згідно із візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту від 28 лютого 2024 року №490285-КС-001 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, 28 лютого 2024 року клієнт зайшла в особистий кабінет, ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та акцептувала кредитний договір шляхом його підписання.

Відповідно до анкети клієнта (витяг із інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) від 27 листопада 2024 року ОСОБА_1 , зазначено адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, дату та місце народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту 29 000 грн, дату отримання кредиту 28 лютого 2024 року, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 .

Також, 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вказаному вище кредитному договорі 28 лютого 2024 року №490285-КС-001.

Відповідно до інформаційної довідки ТзОВ «Платежі Онлайн» від 28 листопада 2024 року №1449/11, ТзОВ «Бізнес Позика» здійснило 28 лютого 2024 року грошовий переказ в розмірі 29 000 грн на банківську карту НОМЕР_2 , опис перерахування перерахування грошових коштів ОСОБА_1 згідно з кредитним договором від 28 лютого 2024 року №490285-КС-001 (а.с.36).

Відповідно до розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 станом на 26 листопада 2024 року має заборгованість за договором №490285-КС-001 про надання кредиту в сумі 90 364,51 грн, яка складається із: прострочених платежів за тілом кредиту 26 277,72 грн; прострочених процентів 61 524,33 грн; простроченої комісії 2 562,46 грн (а.с.12-13).

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст.639 ЦК України).

Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 525,526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зібраними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладений договір про надання кредиту в сумі 29 000 грн строком на 24 тижні. За умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,95% у день.

У разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п.3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховується відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору (п.3.2.2 договору).

Сторони на момент укладення договору в п.3.2.3 погодили графік платежів.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема враховуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту (п.3.2.4 договору).

За таких обставин, якщо позичальник сплачує заборгованість без порушень графіку платежів, визначеного п.3.2.2 договору, дійсно їй треба було б сплатити проценти за користування кредитом в сумі 42 010 грн, оскільки з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховуються кожного дня проценти зменшувалася б.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, ОСОБА_1 має заборгованість за процентами в сумі 61 524,33 грн.

Також, з надано розрахунку заборгованості слідує, що позичальник 06 березня 2024 року сплатила 6 280 грн, із яких на погашення тіла зараховано 2 332,82 грн, на погашення процентів 2 666,08 грн, на погашення комісії 1 281,10 грн; 26 березня 2024 року позичальник сплатила 5 800 грн, із яких рознесено на погашення: тіла 389,46 грн, процентів 5 410,54 грн; 10 квітня 2024 року відповідач сплатила 5 754,60 грн, із яких погашені: проценти - 5 248,16 грн, комісія 506,44 грн. Всього на погашення процентів сплачено 13 324,78 грн.

Отже, ОСОБА_1 не було дотримано графіку платежів, що встановлений в п.3.2.2 договору, що призвело до подорожчання кредиту.

Отже, нарахування процентів позивачем правомірно здійснювалося відповідно до п.2.4 та п. 3.2.4 договору, за змістом яких плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,95% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалася на залишок заборгованості за кредитом, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання самим відповідачем зобов`язань.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, а тому враховуючи встановлені вище обставини справи, прийнятий колегією суддів як належний і достовірний доказ.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 35 246,61 грн не відповідає вимогам закону, умовам кредитного договору та обставинам справи.

Також колегія суддів звергає увагу на те, що пунктом 2.5 договору сторонами погоджений розмір комісії за видачу кредиту 4 350 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.

Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, ОСОБА_1 має заборгованість за комісією в розмірі 2 562,46 грн (4 350-1 281,10-506,44)

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст.11 викладений в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої та п`ятої ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої ст.11, частини п`ятої ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 частини першої ст.1,частини другої ст.8, частини першої ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту, існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вказаної вище комісії від відповідача (у т.ч. і у судовому порядку).

Із надано розрахунку заборгованості слідує, що позичальником всього на погашення комісії сплачено 1 787,54 грн, відтак наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованості за комісією у розмірі 2 562,46 грн.

За приписами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору №490285-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит) від 28 лютого 2024 року в частині нарахування процентів та комісії. Зазначений договір або кремі його частини недійсними не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) або його окремі частини за відсутності оспорення або визнання його недійсними у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом та комісією, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній частині, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст.204 ЦК України. У зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про споживче кредитування» умови договору, які регулюють питання комісії, вважати нікчемними не можна.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення вимоги в частині стягнення залишку заборгованості за процентами у сумі 35 246,61 грн та стягнення заборгованості за комісією в розмірі 2 562,46 грн.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга задовольняється, рішення суду першої інстанції в частині незадоволених процентів за користування кредитом у сумі 35 246,61 грн та нестягнутої заборгованості за комісією в сумі 2 562,46 грн скасовується та ухвалюється в оскарженій частині нове судове рішення про задоволення вказаних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою та тринадцятою ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Бізнес Позика» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та - апеляційної інстанції у розмірі 2 906,88 грн, а всього 5 329,28 грн.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частина шоста ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2025 року скасувати в частині незадоволених вимог про стягнення заборгованості за процентами та комісією і в частині судового збору та ухвалити у вказаних частинах нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишок заборгованості за процентами за договором №490285-КС-001 про надання кредиту від 28 лютого 2024 року в сумі 35 246 грн 61 коп. та заборгованість за комісією в сумі 2 562 грн 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422 грн 40 коп. та в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 906 грн 88 коп., а всього 5 329 грн 28 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді