Провадження № 2/521/5695/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шапоренко Дмитро Володимирович про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, який в подальшому було уточнено, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шапоренко Дмитро Володимирович про припинення стягнення аліментів, в якому позивач просить постановити рішення, яким припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених рішеннями Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року по справі №523/3320/18 та від 02.06.2022 року по справі №523/17133/21 з часу набрання законної чинності судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року по справі № 521/19050/22 про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме з 20.03.2023 року. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову у розмірі 1211 грн. 20 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн..

Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що з 17.06.2017 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . 12 грудня 2017 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2017 року (справа №523/16115/17). ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 , про що 26.12.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис №8187. Дитина, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, тобто як дитина, яка народилася до спливу десяти місячного строку після припинення шлюбних відносин.

Вказує, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року (справа №523/3320/18) з нього на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 12.03.2018р., а також аліменти на її особисте утримання у розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 02.06.2022 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси було змінено розмір аліментів з 1000 грн щомісяця на частину від усіх видів заробітку щомісяця. На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року (справа №523/3320/18) щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі було видано виконавчий лист № 523/3320/18 від 05.06.2018, на підставі якого Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Зазначає, що про існування заочного рішення про збільшення розміру аліментів йому було невідомо. Відповідач не пред?являла його до виконання. Зокрема, 28 травня 2025 року відповідач звернулася до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про нарахування заборгованості, починаючи з 05.07.2022 року, на підставі якого 04.06.2025 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренко Дмитром Володимировичем було зроблено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, починаючи з травня 2022 року по квітень 2025 року у сумі 127 057,41 грн.. 06.06.2025 року постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шапоренка Д.В. було накладено арешт на майно боржника, у тому числі на усі карткові рахунки, у тому числі було заблоковано здійснення будь-яких операції з його картки, на яку нараховується заробітна плата. Тільки тоді позивач дізнався про існування цієї заборгованості. 11.06.2025 року позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, отримав розрахунок заборгованості та подав заяву про зупинення виконавчого провадження, скасування арешту та повернення списаних коштів, яка була подана 13.06.2025 року.

Зазначає, що під час ознайомлення з матеріалами справи він дізнався що ОСОБА_4 20 жовтня 2021 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та прийняла шлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ». Також, позивачем було отримано відповідь Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якої актового запису №8187 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

Вживаючи заходи щодо встановлення усіх обставин справи, позивач дізнався, що 08.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 947/29211/21 було проголошено заочне рішення про позбавлення позивача батьківських прав. Вважає, що із викладених вище обставин можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був усиновлений.

За таких підстав, у позивача припинився будь-який зв?язок з дитиною та припинилися будь-які права та обов?язки стосовно цієї дитини, у тому числі утримувати її до досягнення її повноліття, з часу усиновлення дитини. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 14 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.49-50)

08.08.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона позов визнає частково, просить сплату судового збору покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Відповідач підтвердила, що її син був усиновлений 08.04.2023 року на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року, яке набрало законної сили 20.03.2023 року у справі № 521/19050/22. Вказала, що не заперечує проти припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_7 з моменту його усиновлення, але тільки після погашення останнім вже нарахованної в рамках виконавчого провадження заборгованості. (а.с. 75-77)

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.113)

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовну заяву задовольнити частково, зокрема зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, раніше надавав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Київського ВДВС. (а.с. 65)

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який відповідно до рішення від 12.12.2017 року Суворовського районного суду міста Одеси у справі № 523/16115/17, було розірвано. Рішення набрало законної сили 26.12.2017 року. (а.с. 16)

Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 , про що 26.12.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис №8187. (а.с. 15)

Дитина, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, тобто як дитина, яка народилася до спливу десяти місячного строку після припинення шлюбних відносин.

Даний факт не заперечувався сторонами у справі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року (справа №523/3320/18) стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Одеси, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки м. Муром, Російської Федерації, іпн. НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи із 12.03.2018р. до досягнення сином ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також аліменти на її ( ОСОБА_4 ) особисте утримання у розмірі 500 (п`ятисот) гривень щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 17-18)

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року було змінено розмір аліментів з 1000 грн. щомісяця на частину від усіх видів заробітку щомісяця. (а.с. 19-20)

Відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року позивача було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 21-24)

На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року, яке набрало законної сили 20.03.2023 року у справі № 521/19050/22, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був усиновлений. Даний факт не заперечувався сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до листа Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.06.2025 року вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_4, відкрите на підставі виконавчого листа №523/3320/18, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 05.06.2018р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018р. до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеса № 523/17133/21, яке набрало законної сили 05.07.2022р., змінено розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018р. по справі 523/3320/18, а саме з 1000 грн. щомісяця на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 . 11.06.2025р. керуючись статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Заборгованість станом на 01.04.2025 року складає 127057,41 грн.. (а.с. 84)

Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права й обов`язки між усиновленою особою та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Частинами 4, 5 ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права й накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача в такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини.

Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена.

Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний факт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.

У постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття».

Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Таким чином, з моменту здійснення усиновлення неповнолітнього ОСОБА_3 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 припинено особисті та майнові права і обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, судом у ході судового розгляду достовірно встановлено, що з моменту набрання законної сили рішенням про усиновлення дитини у позивача припинився обов`язок з утримання дитини, а тому на підставі ч.4 ст.273 ЦПК України його слід звільнити від сплати аліментів на утримання дитини.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.08.2022 року у справі №522/5039/17.

З врахуванням встановлених судом обставин, враховуючи вимоги ст. 180 СК України про те, що утримувати неповнолітню дитину зобов`язані саме батьки, оскільки позивач наразі не є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у позивача відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на користь відповідача на утримання дитини відповідно до рішень Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року по справі № 523/3320/18 та від 02.06.2022 року по справі № 523/17133/21, що є підставою для припинення стягнення аліментів із позивача з моменту набрання рішенням суду про усиновлення законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шапоренко Дмитро Володимирович про припинення стягнення аліментів у зв`язку з усиновленням.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат на правову допомогу, про які позивач зазначив за змістом позову, суд наголошує на наступному.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 2506/1 від 25.06.2025 року укладений між позивачем та адвокатом Кудрік К.І., додаток до договору про надання правової допомоги № 2506/1 від 25.06.2025 року відповідно до якого сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару адвокату за надання правової допомоги у розмірі 7 000 грн.. (а.с. 35-37)

Відповідно до детального опису наданої професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 2506/1 від 25.06.2025 року вбачається, що всього сума складає 7000 грн., зокрема входить: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій (4 год.) - 2000 грн. Складання, оформлення позовної заяви (6 год.) - 3000 грн. Підготовка пакету документів необхідних для подання позову (1 год) - 500 грн. Складання інших процесуальних документів: клопотання про витребування доказів (1 год.) - 500 грн; заява про забезпечення позову(2 год.) - 1000 грн. (а.с. 38)

Норма пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно до акту приймання наданої правничої допомоги за договором № 2506/1 від 25.06.2025 року вбачається, що адвокатом надано позивачу всю передбачену договором правову допомогу, а відповідно до квитанції від 26.06.2025 року ОСОБА_1 сплатив 7000 грн. за надання правової допомоги адвокатом. (а.с. 34а, 39)

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК Українипередбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладених договорів про надання правничої допомоги та додаткових договорів, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд бере до уваги і те, що справа носить типовий характер і не є складною.

Враховуючи, що відповідачка заперечувала щодо розміру витрат на правову допомогу, вважає їх необґрунтованими, про щ обуло зазначено у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні, суд вбачає підстави для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність, та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 5 000 грн.

На підставі ст. 188, 225, 232, 273 СК України, керуючись ст. 81, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шапоренко Дмитро Володимирович про припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених рішеннями Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року по справі № 523/3320/18 та від 02.06.2022 року по справі №523/17133/21 з часу набрання законної чинності судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року по справі № 521/19050/22 про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме починаючи з 20.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позову у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКТП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН