Справа № 372/5720/25
Провадження 2-2720/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

08 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця. З 2022 року відповідач ухиляється від сплати аліментів, хоча з 2023 року є фізичною особою-підприємцем та має джерело доходу. Вказує, що з моменту встановлення аліментів суттєво зросли потреби доньки, тому встановлення аліментів у розмірі від доходу відповідача є необхідним для забезпечення належного рівня утримання доньки. Разом з цим, позивач просить стягнути заборгованість відповідача по аліментах, що утворилася з 2022 року по 2025 рік у сумі 80 000 грн.

Ухвалою судді від 14.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов до суду не подав.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2018 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що підтверджується копією вказаного рішення.

Відповідно до довідки-розрахунку від 01.10.2025 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментах за період з 01.03.2018 року по 30.09.2025 року становить 80 000 грн.

За змістом ст.180СКУкраїни обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частинами першою та другою статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, в тому числі пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Право зміни способу стягнення аліментів належить одержувачеві аліментів, що й має місце у справі, яка розглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини.

За змістом статті 192 СК України у системному зв`язку із положеннями статті 182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Матеріали даної справи містять докази, що на дату розгляду цієї справи відповідач є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Також суд бере до уваги, що відповідачем не надано доказів того, що у нього незадовільний стан здоров`я, на утриманні є інші діти, непрацездатні дружина, батьки, та інші обставини, які перешкоджають сплачувати йому аліменти в розмірі частки від його щомісячного заробітку (доходу).

Вказане є підставою для задоволення позову, а тому визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2018 року спосіб стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно слід змінити, оскільки з часу ухвалення вказаного рішення у відповідача з`явився стабільний дохід, зріс прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років, а тому вірним є твердження позивача що на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.

Як встановлено судом, в Обухівському відділі державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 372/575/18 виданий Обухівським районним судом Київської області 25.07.2018 року.

Так, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2025 за № 158520 встановлено заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 30.09.2025 у розмірі 80 000 грн.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки стягнення заборгованості за аліментами не може бути самостійним предметом позову, так як підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та ст.ст. 180-184 СК України, керуючись ст.ст.247ч. 2, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року в твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання, АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 08 грудня 2025 року.

Суддя Т.В. Проць