КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Гажалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Жовноватюк В.С.,-

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно позивачу.

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на підтвердження права власності померлої ОСОБА_3 на спірну квартиру, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру втрачено, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року названий позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати за ним право на спадщину за заповітом. При цьому позивач зазначив відповідачем Київську міську раду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі 761/30025/16-ц зазначено, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Колегією суддів встановлено, що у позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії акту начальника ЖЕД-303 від 03 січня 2020 року ОСОБА_2 проживав із ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з 2008 року.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою, у якій просив: встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження з січня 2008 року по 26 квітня 2020 року; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року у справі за № 757/52179/23-ц ОСОБА_1 залучено до участі у вказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пред`явлені ОСОБА_1 вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому останнього не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені.

Позивач клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем суду не надав, у зв`язку з чим до участі у справі не був залучений належний відповідач, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на незаявлення позовних вимог до належного відповідача у справі, суд позбавлений можливості вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішення питання про їх задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вищенаведене, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, а саме: залученню належного відповідача до участі в справі.

За таких обставин правильність висновків суду щодо обґрунтованості позовних вимог колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 квітня 2023 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 18 168 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 18 168 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 09 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко