РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/10312/25

Провадження № 22-з/4815/106/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство "Сенс Банк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення (після апеляційного перегляду) у справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 до Рівненського апеляційного суду подано клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду (після апеляційного перегляду), яку обґрунтовано тим, що його сім`я перебуває у скрутному становищі, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, дружина є особою з інвалідністю ІІІ групи, він не має офіційного доходу, тому виконання судового рішення в повному обсязі поставить його сім`ю у надзвичайно складне становище.

Просить надати розстрочку виконання судового рішення у справі № 569/10312/25 строком на 160 місяців з щомісячною сплатою по 500 (п`ятсот) грн. до повного погашення суми боргу.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню особі, яка його подала, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 491055981 у розмірі 119400 (сто дев`ятнадцять тисяч чотириста) грн. 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп у відшкодування судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року змінено.

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість за угодою про надання споживчого кредиту № 491055981 від 07 вересня 2021 року у розмірі 53076 (п`ятдесят три тисячі сімдесят шість) грн. 81 коп. за тілом кредиту та 26538 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 41 коп. відсотків, а всього 79615 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) грн. 22 коп.

Відповідно до ст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішенняє обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Ураховуючи те, що клопотання про розстрочку виконання рішення суду подано з недотриманням вимог ч. 1 ст. 435 ЦПК України, а саме подано до суду апеляційної інстанції, а не до суду першої інстанції, тому воно підлягає поверненню.

Апеляційний суд може розглядати заяву про розстрочку виконання рішення, якщо така заява подається в рамках апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, яка стосується саме відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Також варто зазначити, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу вищенаведених норм та роз`яснень ЄСПЛ, КСУ та ВСУ слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у справі № 569/10312/25 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.