Справа № 523/5535/24
Провадження №2-др/523/97/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря судових засіданьЯчменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м.Одесі заяву ТОВ «Компані Фінанс» про ухвалення додаткового рішення,
Учасники справи в судове засідання 01 грудня 2025 року не з`явилися, повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду заяви не надсилали.
Від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви у його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За нормами ст.137 ЦПК України визначено:
1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як судом встановлено, у провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», ОСОБА_2 про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними та зобов`язання вчинити певну дію.
Одночасно також представником Федяєвим С.В. надано в підтвердження представництва товариства виписку з Єдиного реєстру про його повноваження як директора товариства.
24 жовтня 2025 року ухвалено рішення у справі про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Копія рішення отримана представниками сторін у електронному кабінеті системи «Електронний суд» 24 жовтня 2025 року.
Як закріплено нормами ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
За нормами ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі.
Згідно з вимогами ч.1 ст.238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Необхідно звернути увагу на те, що за матеріалами справи представник Федяєв С.В. є директором товариства.
За змістом договору про надання правової допомоги № 12/04/2024 від 12 квітня 2024 року, від імені ТОВ «Компані Фінанс» виступає уповноважена особа Федяєва Ірина Олександрівна.
Як вбачається із змісту акту виконаних робіт від 05 квітня 2024 року «АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «Федяєва Сергія Володимировича», в особі керуючого бюро, Федяєва Сергія Володимировича, з однієї сторони «Виконавець», та Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІ ФІНАНС" в особі довіреної особи Федяєвої Ірини Олександрівни, надалі «Замовник» з другої сторони, склали даний акт….»
Однак вказаний акт не містить погодження і підпису довіреної особи від товариства Федяєвої Ірини Олександрівни.
При цьому, суду взагалі не надано доказу про наявність повноважень у довіреної особи на представництво та на укладення зазначеного договору від імені товариства .
Враховуючи вказані норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки не надано належних доказів для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 76,77, 141, 246, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, -
Заяву ТОВ «Компані Фінанс» про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.
Рішення складено 08 грудня 2025 року.

Суддя