Справа № 243/9527/25
Провадження № 2/243/2171/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2025 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

вимоги позивача: про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_4 ,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 15 жовтня 2025 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янську Донецької області помер її чоловік ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у м. Слов`янську Донецької області. За життя чоловік заповіт не склав. Окрім неї спадкоємцями першої черги є їх сумісні діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

15.07.2021 року позивач звернулась до державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2021 №1587/02-31 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав стосовно встановлення факту постійного проживання позивача разом із чоловіком та в подальшому визнання права власності в порядку спадкування за законом. Заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті батька та матері позивач не подавала вважала, що прийняла спадщину фактичним постійним проживанням разом із чоловіком, тому позивач вважала, що цього достатньо для оформлення спадкових прав.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 315 ЦПК України, просить суд ухвалити рішення яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 з 1976 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, однак не використали свого права на безпосередню участь в судовому засіданні, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

3.Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 було відкрито загальне позовне провадження у справі, по справі призначено підготовче судове засідання, витребувано докази.

4.Ухвалою суду від 21 листопада 2025 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розглядує

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

5.Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 03 грудня 1976 року, 03 грудня 1976 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб, після шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 ».

6.Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 02 листопада 2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 , у віці 66 років.

7.Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 грудня 2015 року виданого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-1113, ОСОБА_5 отримав у спадок після смерті ОСОБА_8 частку, а саме 11/40 часток житлового будинку розташованого у АДРЕСА_1 .

8.Згідно Акту про фактичне проживання від 03 серпня 2021 року №209, складеного керівником комітету мікрорайону Черевківка та підписаного сусідами, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 .

9.Постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори від 15 липня 2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі на частку житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини, не надані відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

10.За відомостями Першої слов`янської державної нотаріальної контори від 30 жовтня 2025 року за №1323/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

11.Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою позивачки, та зазначила, що ОСОБА_1 дійсно проживає за аресою: АДРЕСА_1 десь з 2000 року. Оскільки вони придбали будинок в 2000 році і родина ОСОБА_7 вже там проживала. Будинок поділено на 2 частини. В одній частині мешкали ОСОБА_10 її бабуся ОСОБА_11 і мама ОСОБА_12 . В іншій частині проживала родина ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_14 .

V. Оцінка Суду.

12.Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

13.Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

14.Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

15.Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

16.В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

17.Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

18.З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

19.Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

20.Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

21.Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується документами позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

22.Так, згідно Акту про фактичне проживання від 03 серпня 2021 року №209, складеного керівником комітету мікрорайону Черевківка та підписаного сусідами, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 .

23.Маючи намір оформити спадщину, позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

24.Проте, постановою державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори від 15 липня 2021 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі на частку житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини, не надані відомості та документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

25.ЦК України, якими передбачено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця.

26.Як вказала позивачка, на час смерті чоловіка вона постійно проживала разом з ним за однією адресою та здійснювала за ними догляд, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

27.Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою позивачки, та зазначила, що ОСОБА_1 дійсно проживає за аресою: АДРЕСА_1 десь з 2000 року.

28.Таким чином, факт постійного проживання позивачки з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_5 з 2000 року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцями є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

29.За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану позовну заяву задовольнити частково, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

30.З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала разом із чоловіком з 2000 року, доказів постійного проживання з 1976 року суду надано не було.

31.Таким, чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом, з урахуванням предмету та підстав позову слід віднести на рахунок позивачки.

Керуючись ст. 4, 13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем задовольнити частково.

2.Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року.

3.В задоволенні решти вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2025 року.

Суддя Н.О. Дюміна