Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 279/3371/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

10 грудня 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Діброви О.В.,

з секретарем Ніконенко О.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 22903 гривні 07 копійок, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 4000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 2160 грн, пені та штрафів на суму 10440 грн, інфляційних витрат на суму 3826 гривень 63 копійки та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1576 гривень 44 копійки, а також понесені витрати на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 7000 грн, однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого і виникла заборгованість. Крім цього, зазначає, що 12 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», яке 25 липня 2024 року було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», укладено договір факторингу №1, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином; представник позивача надіслав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи за його відсутності; відповідач про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та відзив на позовну заяву не подала.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Однією із засад цивільного судочинства є його диспозитивність.

З огляду на зазначений принцип, керуючись положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частин 1, 2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Обґрунтовуючи правомірність своїх вимог, позивач надав суду копії картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) щодо позичальника ОСОБА_1 за договором №322955 від 21 вересня 2018 року, підписану директором ТОВ «Авентус Україна» (а.с.12-15), договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» й Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с.19-21), наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №55-к від 25 липня 2024 року про зміну назви (а.с. 23), протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від 25 липня 2024 року (а.с. 29), листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ТОВ «Він фінанс» №4407/25-Е від 09 травня 2025 року (а.с. 24-28), форми реєстру прав вимоги від 18 лютого 2019 року (а.с. 31-32), довідки та розрахунку заборгованості (станом на дату відступлення прав вимоги), підписаних директором ТОВ «Авентус Україна» (а.с.34), листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» до ТОВ «Авентус Україна» №5590-ВП від 07 травня 2025 року (а.с. 37-44), додаткової угоди №12 від 18 лютого 2019 року до договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року (а.с. 46).

Крім цього, судом було задоволено клопотання позивача та витребувано й отримано інформацію від ТОВ ФК «Вей Фор Пей» №051125-10 від 5 листопада 2025 року (а.с. 72), зі змісту якої вбачається, що інформацією про держателя банківської картки № НОМЕР_1 , його фінансовий номер та інформацією про рух коштів по ній володіє банк-емітент банківської картки - АТ «Сенс Банк».

Обмірковуючи правомірність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17 та від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу має бути визначеним та індивідуалізованим.

З огляду на те, що наданий суду договір факторингу №1 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» 12 квітня 2018 року, тобто більш ніж за 5 місяців до зазначеної позивачем дати укладення кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , суд дійшов переконання, що сторони не могли передбачити, що 21 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 буде укладено кредитний договір та не могли знати про остаточно узгоджені умови такого договору.

Також не містить визначеного та індивідуалізованого права вимоги до відповідача й надана суду позивачем додаткова угода №12 від 18 лютого 2019 року до договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року.

Крім цього, суд зважає на те, що позивачем також не надано суду доказів на підтвердження факту укладення 21 вересня 2018 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» кредитного договору №322955 та перерахування відповідачу коштів за цим договором.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів як виникнення у відповідача кредитних зобов`язань перед первісним кредитором, так і набуття позивачем права вимоги до відповідача, суд дійшов переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 2422 гривні, який за правилами статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 3, 10, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22903 гривні 07 копійок, яка складається з боргу за тілом кредиту в сумі 4000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 2160 грн, пені та штрафів на суму 10440 грн, інфляційних витрат на суму 3826 гривень 63 копійки та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1576 гривень 44 копійки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38750239.

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, місце перебування: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 10 грудня 2025 року.

Суддя: Олександр ДІБРОВА