Дата документу 09.12.2025 Справа № 333/8586/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2087/25 Головуючий у 1-й інстанції: Наумова І.Й.
Є.У.№ 333/8586/25 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Трофимової Д.А.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представдляє адвокат Пухир Павло Володимирович, на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просив визнати за ним право приватної власності на автомобіль ВMW 5251, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1992 р.в.; автомобіль ВMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2002 р.в., стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 384 872,80 грн.; залишити за ОСОБА_2 на праві приватної власності автомобіль ВMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який остання 02.05.2025 відчужила / подарувала невідомій особі без згоди позивача; автомобіль хетчбек ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2002 р.в.; квадроцикл ORIX 150, 2025 р.в.; смартфон SAMSUNG SM-A305F; холодильник SAMSUNG RS67A8510S9/ НОМЕР_5 , комплект меблів «Мамасан».

Разом із позовом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на автомобіль BMW X5 держ. № НОМЕР_3 та заборонити його використання та подальше відчуження. У випадку неможливості накладання арешту на вищезазначений автомобіль, позивач просив накласти арешт та заборону подальшого відчуження належної відповідачці 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та іншого рухомого майна на суму заявлений позовних вимог.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову послався на те, що відповідачка фізично заволоділа та утримує у себе спірне рухоме спільно набуте майно. Вартість майна, що було відчужено та/або утримується відповідачкою, становить 930 351,60 грн., що перевищує вартість частки майна, набутого сторонами в період шлюбу. Все вищевказане свідчить про високу ймовірність подальшого відчуження автомобіля та іншого майна і спробу Відповідачки уникнути можливого виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Ухвалою Комунарського районного суду Запорізької області від 02 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , інтереси яких представляє адвокат Пухир П.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову. Вказує, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Відповідачка без згоди позивача здійснила відчуження одного із автомобілів, а відтак є підстави вважати, що вона має намір розпорядитися і іншим майном.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки зазначає, що оскаржуване рішення є обґрунтованим, а обраний позивачем захід забезпечення позову накладення арешту на 1/3 частку квартири, яка не є об`єктом спільної сумісної власності сторін, не стосується предмету спору.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи адвоката Пухира П.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив про її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль, на який заявник просить накласти арешт, з 02.05.2025 не належить відповідачці, правомірність його відчуження не оспорюється позивачем. Відтак накладення арешту на мано особи, яка не залучена до участі у справі, призведе до порушення його прав. Накладення арешту на 1/3 частку квартири, якою відповідачка володіє на праві спільної часткової власності з іншими особами, призведе до порушення прав таких осіб. Квартира не є предметом спору у цій справі, співвласники квартири до участі у справі не залучались, будь-яких вимог до них не заявлено, а відтак відсутні підстави для накладення арешту на вказану нерухомість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пп.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, при забезпечені позову мають бути враховані та взяті до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

За обставинами справи, предметом позову у цій справі є поділ спільного майна подружжя.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на автомобіль, який підлягає виділенню відповідачці і яким остання розпорядилась без його згоди, з урахуванням чого заявлено вимогу про стягнення грошової компенсації.

Правомірність відчуження вказаного автомобіля позивачем не оспорюється, будь-яких вимог майнового характеру до нового власника автомобіля у справі не заявлено, до участі у справі останнього не залучено.

Квартира, на частку якої позивач просив накласти арешт, не є об`єктом спільної сумісної власності сторін і не є предметом спору. Доказів належності 1/3 частки квартири відповідачці матеріали справи не містять, співвласники квартири до участі у справі не залучені.

Відтак суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що накладення арешту на частку квартири, яка не є предметом спору та на транспортний засіб (автомобіль), який не належить сторонам, порушить права нового власника автомобіля, який не є стороною по справі.

Позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у обраний ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Наявність спору про поділ спільного майна між подружжям не є достатньою підставою для накладення арешту на майно, яке позивач просить залишити за відповідачкою.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Пухир Павло Володимирович, залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2025 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: М.С.Гончар

Д.А. Трофимова