Справа №150/661/24
Провадження по справі №2/150/290/25
УХВАЛА

09 грудня 2025 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області про зобов`язання вчинити певні дії та про заборону вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебуває вище зазначена цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася. Скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, клопоче про розгляд справи у її відсутність, про що через канцелярію суду подано відповідну заяву. Свої підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить провести підготовче засідання у її відсутність.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області Ординським Ю.С. до суду скеровано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 200 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З метою правильного, всебічного, об`єктивного розгляду вище вказаної цивільної справи та правильного вирішення спірного питання суд визнає явку відповідача в судове засідання обов`язковою.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Вище зазначеним листом ВССУ від 16.05.2013 за №24-753/0/4-13 звернуто увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 8 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріальною таємницею є сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Нотаріус та особи, зазначені у статті 1 Закону України «Про нотаріат», а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку із кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням печатки відповідного органу.

З огляду на зазначене, оцінивши в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги, що позивач не має можливості особисто отримати необхідні відомості, що мають значення для вирішення спірного питання, з метою повного, об`єктивного та всебічного її розгляду з власної ініціативи приходжу до висновку про витребування доказів, зокрема, спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України).

На підставі вище викладеного, суд в силу положень статті 200 ЦПК України прийшов до висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі наведеного вище, керуючись ст., ст.12, 13, 84, 91, 200, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити підготовче провадження у цивільній справі № 150/661/24 (провадження по справі №2/150/290/25) за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області про зобов`язання вчинити певні дії та про заборону вчинення певних дій, та призначити зазначену справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 15 січня 2026 року в приміщенні Чернівецького районного суду Вінницької області.

Явка відповідача державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області Ординського Ю.С. визнається судом обов`язковою.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України (ч.3 ст.43 ЦПК України).

Витребувати в строк до 15 січня 2026 року у державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області Ординського Ю.С. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.8 ст.84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК