Єдиний унікальний номер №538/1377/25
Провадження №2/538/865/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кунець М.Г.,

секретар судового засідання Петрова С.О.,

номер справи 538/1377/25,

за участю учасників справи в режимі відеоконференції:

представника позивача - Забари В.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції сторін.

1. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості за кредитним договором б/н від 19 квітня 2011 року у розмірі 107369 гривень 70 копійок та судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що відповідач звернувся до банку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 19 квітня 2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 23 червня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 107369,70 грн., яка складається із 86813,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20556,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

2.Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позов частково, зокрема в частині тіла кредиту у розмірі 86 813,08 грн., а в задоволенні позову у частині стягнення з нього відсотків за користування кредитом у розмірі 20 556,62 грн. просив відмовити та зменшити розмір судових витрат.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

29 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 вересня 2025 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

04 листопада 2025 року від представника АТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь на відзив.

10 листопада 2025 року відповідачем подано заперечення на відповідь позивача на відзив.

09 грудня 2025 року представником позивача подано пояснення на заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині тіла кредиту, а в стягненні відсотків за користування кредитним договором просив відмовити та зменшити розмір судових витрат.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 19.04.2011 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку (а.с. 68).

Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100000.00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 08/15, тип -Універсальна (а.с.71-76).

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи.

Активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахункам відповідача (а.с. 32-65).

Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 06/18, тип Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 03/22, тип Універсальна GOLD, кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 05/27, тип Універсальна GOLD.

Можливість укладення договору зазначеним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду в постанові № 404/502/18, провадження № 61-8449 від 23 березня 2020 року.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.

Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 181 дня з моменту виникнення таких порушень, відповідач зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60.0 % річних- для карт Універсальна, 60.0 % - для карт Універсальна Gold (а.с. 72).

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 23 червня 2025 року має заборгованість в розмірі 107 369,70 грн., яка складається з наступного: 86813,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20556,62 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14-31).

У поданому відзиві, запереченні на відповідь позивача на відзив та в судовому засіданні відповідач не заперечив факт укладення кредитного договору та наявність заборгованості в частині тіла кредиту в розмірі 86 813,08 грн. Водночас, заперечив проти стягнення з нього відсотків за користування кредитом у розмірі 20 556,62 грн.

Свою позицію аргументував тим, що 28 червня 2024 року ухвалою Вищого антикорупційного суду на його майно, корпоративні права та банківські рахунки було накладено арешт, що позбавило можливості користуватися кредитною карткою для витратних операцій. Одначе, не зважаючи на це, відповідач продовжував виконувати вказані зобов`язання та здійснював щомісячні платежі з липня 2024 року до жовтня 2024 року включно.

04.11.2024 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і він перебував у СІЗО протягом близько восьми місяців, що об`єктивно позбавило його можливості здійснювати платежі за кредитом. З виписки по рахунку вбачається, що відсотки нараховувалися за останні 8 місяців по 2700 - 3000 грн. в місяць, що в сумі й склало загальну суму відсотків, яку стягує позивач.

Просить врахувати, що перебуває у тяжкому матеріальному становищі: втратив роботу, підприємницьку діяльність та не має постійного доходу, можливості продати своє майно, яке знаходиться в арешті для того, щоб одноразово виплатити борг.

Представник позивача у відповіді на відзив, письмовому поясненні на заперечення відповідача та в судовому засіданні пояснив, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На даний час відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Підписуючи анкету-заяву від 19.04.2011 відповідач був ознайомлений з умовами надання кредиту і користуючись коштами, зобов`язаний був сплачувати за це користування відсотки, встановлені договором. Обставини, на які посилається відповідач, як перебування під вартою, арешт майна та низьке матеріальне становище, не є тими обставинами, на підставі яких з нього не підлягають стягненню відсотки, оскільки це є основною платою за послугу та предметом самого зобов`язання. Нарахування відсотків за користування кредитом не є заходом відповідальності (неустойкою, штрафом чи пенею). Відсотки (проценти) за своєю суттю є платою за користування грошовими коштами.

Крім того зазначив, що при подачі позовної заяви до суду банком не було заявлено стягнення з відповідача неустойки за наданим кредитом.

До того ж, запропоновані відповідачем умови мирової угоди є спробою односторонньо уникнути виконання фінансових зобов`язань за рахунок кредитора, а тому банк не вбачає підстав для її укладення на умовах, що передбачають прощення боргу в частині нарахованих відсотків, та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень статтей 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Як встановлено судом, у процесі користування кредитним рахунком, відповідачу були завжди доступні на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни.

Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві, впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 16.04.2022, в якому теж є інформація про відсоткові ставки щодо кредитування по картковим рахункам.

Відповідач не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування.

Картковий рахунок не закривався, а тому відповідач мав змогу різними йому доступними шляхами здійснювати погашення заборгованості, в тому числі і через відділення Банку, а заперечення відповідача являються необгрунтованими.

Фактичне користування кредитними коштами підтверджено випискою за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи, яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц (провадження № 61-9618св19).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За приписами частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно правової позиції Верховного Суду щодо застосування ст. 617 ЦК України (звільнення від відповідальності внаслідок форс-мажору), викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 № 905/857/19, боржник має довести існування надзвичайних та невідворотних обставин, які об`єктивно унеможливили виконання зобов`язання, а не просто ускладнили його.

ВП ВС підкреслює, що форс-мажор - це виключні обставини, які об`єктивно унеможливлюють виконання, а не просто економічні труднощі чи невиконання обов`язків іншими особами.

Сплата відсотків за користування коштами є договірним обов`язком боржника, а не відповідальністю в розумінні ст. 617 ЦК України, і не може бути припинена.

Обставини, на які посилається відповідач, зокрема: арешт його майна та тримання під вартою в рамках кримінального провадження, важкий матеріальний стан не є обставинами непереборної сили (форс-мажором), які об`єктивно унеможливлюють виконання грошового зобов`язання у розумінні ст. 617 ЦК України.

Наявність вказаних обставин не звільняє відповідача від його майнового обов`язку, тим паче розмір процентів за користування кредитом є договірною платою, а не штрафною санкцією, і так само як тіло кредиту є основною платою за послугу та предметом самого зобов`язання.

До того ж, як встановлено судом, відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, та засвідчує ухилення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором. На сьогодні, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розміру, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних відомостей, які б свідчили про повне погашення заборгованості у добровільному порядку.

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055 ЦК України, статтями 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 квітня 2011 року у розмірі 107 369 (сто сім тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2025 року.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ