Справа № 697/645/25
Провадження № 2-др/697/25/25
05 грудня 2025 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання Шакало Л.С.,
представника позивача адвоката Божка М.І. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крикунова Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на правову допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
10.06.2025 у зазначеній справі постановлено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовлено.
В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правову допомогу.
20.06.2025 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява представника відповідача - адвоката Крикунова О.В. про ухвалення додаткового рішення в якій представник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
В обґрунтування поданої заяви зазначив, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2025 було вирішено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовлено. Одночасно з ухваленням судового рішення не було вирішено питання розподілу судових витрат на професійну правову допомогу.
Відповідач в першому документі, який був поданий до суду по суті справи в відзиві на позовну заяву зазначав орієнтовний розмір витрат, які очікує понести на професійну правову допомогу в сумі 20 000,00 грн.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, заява про розмір витрат на правову допомогу була внесена до відзиву на позовну заяву.
Рішення було прийнято 10.06.2025. Останній день п`ятиденного строку на подання доказів понесених судових витрат спливає 15.06.2025.

Таким чином, вважає, що відповідач не пропустив останній день строку на подання доказів понесених судових витрат на професійну правову допомогу.

Крім того, у відповідача з адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги з погодинним розміром оплати. Тому відповідач з поважних причин не подав докази понесених судових витрат до виходу суду в нарадчу кімнату, для прийняття рішення, оскільки акт виконаних робіт був підписаний між відповідачем та адвокатом після закінчення судового розгляду по фактично відпрацьованому часу.

Просить розглянути клопотання про відшкодування судових витрат на правову допомогу та ухвалити додаткове рішення по справі яким стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. (а.с.129-130).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крикунова О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання залишено без розгляду з підстав того, що ні представником відповідача, ні відповідачем не було заявлено відповідну заяву чи клопотання про звернення з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу як в усній формі чи шляхом письмового звернення до закінчення судових дебатів (а.с.141-144).

30.07.2025 адвокат Крикунов О.В. подав апеляційну скаргу на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2025 (а.с.150-151).

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04.09.2025 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Крикунова О.В. задоволено, скасовано ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.07.2025 та направлено для продовження розгляду (а.с.170-176).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 05.12.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином під час судового засідання 03.12.2025, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не подавала.

Представник відповідача - адвокат Крикунов О.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення не подавав. Крім того, 03.12.2025 до суду надіслав заяву з проханням розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити, вважає витрати співмірними та невеликими (а.с.201).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Божок М.І. в судовому засіданні вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення визнали частково в розмірі 10 000,00 грн., заперечували проти стягнення заявлених вимог в розмірі 20 000,00 грн. в зв`язку з їх неспівмірністю, завищеністю витрат, які не відповідають складності даної справи, яка є нескладною.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Крикунов О.В., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1875137 (а.с.50), виписаний на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/15/4/25 від 15.04.2025, який підписано сторонами: клієнтом ОСОБА_2 та адвокатом Крикуновим О.В. (а.с.132).

Як встановлено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження адвоката Крикунова О.В., як представника відповідача, підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачено.

Наявні у справі матеріали безперечно свідчать про те, що Крикунов О.В. брав участь у розгляді справи, як адвокат, на підставі договору про надання правової допомоги № 1/15/4/25 від 15.04.2025, укладеному з відповідачем Свинар Л.В.

При цьому, жодних підстав стверджувати про те, що правова допомога адвокатом Крикуновим О.В. надавалась відповідачу на безоплатній основі, не встановлено.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом надано: Договір про надання правової допомоги № 1/15/4/25 від 15.04.2025, укладений між адвокатом Крикуновим О.В. та клієнтом ОСОБА_2 (а.с.132); акт виконаних послуг (робіт) від 10.06.2025 до договору № 1/15/4/25 від 15.04.2025 «Про надання правової допомоги» відповідно до якого адвокат надав клієнту наступні послуги: надання правової консультації 0,5 год. 1 000,00 грн.; підготовка, складання відзиву на позовну заяву з надсиланням до суду та позивачу 5 год. 10 000,00 грн.; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 08.05.2025 0,5 год. 1 000,00 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 10.06.2025 1 год. 2 000,00 грн.; підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення разом з клопотанням про відшкодування судових витрат разом з поданням до суду та надсиланням позивачу 2 год. 4 000,00 грн.; підготування адвокатського запиту з надсиланням до Національного Університету біоресурсів і природокористування України 1 год. 2 000,00 грн., а всього 20 000,00 грн. (а.с.133); квитанція до прибуткового касового ордера № 1/10/6/25 від 10.06.2025 на суму 20 000,00 грн. (а.с.135).

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 775/9215/15ц). Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Із урахуванням конкретних обставин суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (постанова Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні представник позивача адвокат Божок М.І. заперечував проти стягнення понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу в заявлених розмірах, просив зменшити заявлені витрати на правову допомогу до 10 000,00 грн., враховуючи їх співмірність із складністю справи.

Проаналізувавши надані представником відповідача розрахунки, суд приходить до висновку про те, що не всі заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та витраченим часом на надання таких послуг. Сума в 20 000,00 грн. не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому суд вважає за необхідне зменшити заявлені до стягнення з іншої сторони судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій:

- надання правової консультації 0,5 год. 1 000,00 грн.;

- підготовка, складання відзиву на позовну заяву з надсиланням до суду та позивачу 5 год. 10 000,00 грн.;

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 08.05.2025 0,5 год. 1 000,00 грн.;

- участь адвоката в судовому засіданні 10.06.2025 1 год. 2 000,00 грн.;

- підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення разом з клопотанням про відшкодування судових витрат разом з поданням до суду та надсиланням позивачу 2 год. 4 000,00 грн.;

- підготування адвокатського запиту з надсиланням до Національного Університету біоресурсів і природокористування України 1 год. 2 000,00 грн.

Таким чином, як зазначено представником відповідача - адвокатом Крикуновим О.В., загальна вартість робіт становить 20 000,00 грн.

Однак, підготовка, складання відзиву на позовну заяву з надсиланням до суду та позивачу у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не потребують значного часу для адвоката, який володіє знаннями права, в тому числі нормами сімейного законодавства. З урахуванням незначного рівня складності справи, наявності усталеної судової практики розгляду справ цієї категорії, кваліфікації та досвіду адвоката, фактично виконаного адвокатом обсягу робіт, суд вважає визначену вартість послуг з правничої допомоги з «підготовка, складання відзиву на позовну заяву з надсиланням до суду та позивачу» необґрунтованою, завищеною, неспівмірною з предметом спору.

Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкою ОСОБА_2 за надання послуги, пов`язаної із складанням відзиву з 10 000,00 грн. до 5 000,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за підготовку адвокатського запиту з надсиланням до Національного Університету біоресурсів і природокористування України, який адвокатом оцінено в розмірі 2 000,00 грн. (1 год.), суд враховує, що надана послуга є типовою та не потребує складних правових досліджень, а тому вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу за вказану послугу до 1 000,00 грн.

Крім того, витрати, визначенні в акті виконаних послуг (робіт) «підготування та подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат» не підлягають розподілу, оскільки витрати на підготовку заяви про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню, враховуючи, що така заява в даному випадку, фактично є заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги. Тобто, це витрати, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.

При цьому, складання заяв та клопотань стосовно судових витрат не є наданням правової допомоги у розумінні цивільного процесуального законодавства та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Вказане підтверджується також в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у справі № 910/9714/22 від 02.02.2024, в якій Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, виходячи з встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. (1 000,00 + 5 000,00 + 1 000,00 + 2 000,00 + 1 000,00 = 10 000,00 грн.), які можна вважати необхідними та неминучими для відповідача, яка залучила адвоката для надання професійної правничої допомоги.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу.

Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крикунова Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень, 00 копійок).

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 08.12.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий Б . К . Скирда