Справа № 724/3920/25
Провадження № 2/724/1120/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В..

розглянувши в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

У жовтні 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 08.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний Договір № 7149166 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства.

Сторони узгодили його істотні умови, а саме: сума кредиту складає 4 000,00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 02.10.2024, що зазначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі 4 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на вказану в договорі платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів.

Укладаючи кредитний договір сторони перебачили нарахування відсотків 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. 18.10.2023 року відповідачем не здійснено оплату процентів згідно графіку платежу та не повернуто тіло кредиту. Позивачем були нараховані проценти за 128 календарних днів з 28.05.2024 по 02.10.2024 в межах строку договору, що становлять суму 10188,80 грн (4000,00 грн х 1,99 % = 79,6 грн х 128 днів).

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно якого відступлено останньому право грошової вимоги, зокрема, і за даним кредитним договором.

До позивача відповідно до укладеного договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 9730,20 гривень, яка складається з 4000,00 гривень тіло кредиту, 5731,20,00 гривень сума процентів за користування кредитними коштами.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 19920,00 гривень, яка складається з 4000,00 гривень тіло кредиту, 5731,20, гривень сума процентів за користування кредитними коштами, та 10188,80 гривень нараховані позивачем відсотки за 128 календарних днів після відступлення права вимоги, в межах строку дії кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19920,00 гривень, вирішити питання розподілу судових витрат зокрема і витрат на правничу допомогу, а також в порядку ч.10,11 ст.265 ЦПК України органу (особі),що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини встановлені судом

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» був укладений електронний договір № 7149166 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту складала 4 000,00 грн. Пунктом 1.4 врегульовано, що строк кредиту становить 360 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до цього Договору (а.с.75-80).

Пунктом 1.4.1 такого Договору встановлено, що у споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій або електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.

Відповідно до п. 1.5.1 такого Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

В пункті 1.5.2 укладеного між сторонами Договору зазначено розмір зниженої процентної ставки 0,01 % в день та умови її застосування. П.1.6-1.8 договору передбачено, що метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби, орієнтовна реальна річна відсоткова ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 75218,24% річних, за зниженою процентною ставкою 30825,69%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 32656,00 гривень.

Підпунктом 2.2 п. 2 кредитного договору встановлено, що сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту 08.10.2023 або 09.10.2023.

Підпунктом 3 п. 4.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим його повідомленням про таке відступлення протягом десяти робочих днів із дати такого відступлення.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 був використаний електронний підпис одноразовим ідентифікатором «С7362» відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 4 000,00 грн, шляхом зарахування 08.10.2023 кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Доказів спростування вказаного матеріали справи не містять.

Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту із зазначенням всієї необхідної інформації щодо умов кредитування (а.с.83-84).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за період з 08.10.2023 по 26.05.2024 ОСОБА_1 має заборгованість в загальному розмірі 9731,20 грн, з яких: 4 000,00 грн тіло кредиту та 5731,20 грн нараховані проценти (а.с.87-91).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за період з 28.05.2024 по 02.10.2024 ОСОБА_1 нараховувалася заборгованість за нарахованими проценти за вказаний період на суму 10188,80 гривень (а.с.92-93).

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 7149166 від 08.10.2023. Відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 було підписано сторонами даного договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором 7149166 від 08.10.2023 у загальному розмірі 9731,20 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 5731,20 грн заборгованість за відсотками (а.с.95-96).

Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості підтверджує існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1054ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтями 12, 13, 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами 08.10.2023 правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Отже, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконав.

З картки обліку договору (розрахунку заборгованості) вбачається, що за період з 08.10.2023 по 26.05.2024 ОСОБА_1 має заборгованість в загальному розмірі 9731,20 грн, з яких 4 000,00 грн тіло кредиту та 5731,20 грн нараховані проценти.

27.05.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу № 27.05/24-Ф. Відповідно до умов договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7149166 від 08.10.2023. Зазначене підтверджено витягом з реєстру боржників, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованості у загальному розмірі 9731,20 грн, з яких 4 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 5731,20 грн заборгованість за відсотками.

Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення.

Відповідно до заявлених вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 7149166 про надання споживчого кредиту у загальному розмірі 19920,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - тіло кредиту; 5731,20 грн. - проценти нараховані до 26 травня 2024 року, та 10188,80 грн. - нараховані проценти за 128 календарних днів з 28 травня 2024 року по 02 жовтня 2024 року.

Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» не повернув, чим порушив його права, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 9731,20 грн, з яких 4 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 5731,20 грн заборгованість за відсотками, оскільки зазначена сума ґрунтується на вимогах закону та підтверджена письмовими доказами.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків за 128 календарних днів з 28 травня 2024 року по 02 жовтня 2024 року у розмірі 10188,80 грн то такі задоволенню не підлягають, оскільки не обґрунтована позивачем та не підтверджена матеріалами справи, зокрема, карткою обліку договору (розрахунком заборгованості).

Виникнення права вимоги вказаної заборгованості, в тому числі і заборгованості за нарахованими ним же процентами за період з 28 травня 2024 року по 02 жовтня 2024 року в розмірі 10188,80 грн., ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовувало умовами укладеного з ТОВ «Авентус Україна» договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27.05/24-Ф.

Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту.

Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.

Умовами укладеного з ТОВ «Авентус Україна» договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27.05/24-Ф не визначено передання майбутньої грошової вимоги за договором № 7149166 про надання споживчого кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .. Також договором факторингу не передбачено права фактора нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Авентус Україна» на підставі вказаного договору факторингу відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором 7149166 від 08 жовтня 2023 року у загальному розмірі 9731,20 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5731,20 грн. - заборгованість за відсотками, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованих відсотків у сумі 10188,80 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги про застосування положень ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В свою чергу, згідно ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.

Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 08.10.2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (48,85%).

При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог.

Позов заявлено всього на суму 19920,00 грн., а задоволено 9731,20 грн., тобто на 48,85 % (9731,20 грн х 100 % /19920,00 = 48,85 % ).

А саме, позовні вимоги задоволені на 48,85%, - 2422,40 грн. (ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8) х 48,85% = 1183,34 грн. судового збору за розгляд справи в суді, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання щодо відшкодування витрат, понесених позивачем ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» на професійну правову допомогу, суд дійшов наступного.

Відповідно до частин першої та третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 10000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що заявкою №11799 року на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року між ТОВ ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем укладено договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 (а.с.68-69,71-72).

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 20.10.2025, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 10000 грн (а.с.94), та рахунком на оплату №11799-20/10-2025 від 20.10.2025 року (а.с.86). Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» також підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру позовних вимог (10000*48,85%)= 4885,00 гривень.

Клопотань від відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав не співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, до суду не надходило.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, підлягають до задоволення.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 4885,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.525,526,612,1050 ЦК України, ст. 206, ст.ст.258 - 260,263 265, 280, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса місця знаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150) заборгованість за кредитним договором №7149166 від 08.10.2023 року у розмірі 9 731 (дев`ять тисяч сімсот тридцять одна) гривня 20 копійок, яка складається із: суми кредиту у розмірі 4000 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих за користування кредитом 5731,20 гривень

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса місця знаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150) судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 1183 (одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 34 копійки та 4885 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) гривень витрат на правову допомогу.

В іншій частині вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини судового) рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса місця знаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 10 грудня 2025 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК