Провадження № 2/355/1302/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Бережної Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2025 року до суду надійшли матеріали справи № 361/11101/25 за позовом ОСОБА_1 , за підписом представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з яких слідує, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області 02.10.2025 дана справа передана за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.

Разом з тим, з метою дотримання процесуальних норм та перевірки визначеної територіальної підсудності справи, 03.11.2025 судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З відповіді № 1963901 від 03.11.2025 встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, що відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області.

У поданій позовній заяві позивачка, ОСОБА_1 , просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 10 серпня 1997 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований Корніївською сільською Радою народних депутатів Баришівського району 10 серпня 1997 року, актовий запис № 06.

Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу з відповідачем немає.

Позивачка стверджує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися, між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим позивачка з відповідачем припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживати разом.

Примирення між ОСОБА_1 та відповідачем неможливе, з цих підстав для уникнення спричинення моральних страждань для кожного з подружжя, позивачка вважає недоцільним призначення строку для примирення подружжя.

Відтак, позивачка просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Корніївською сільською Радою народних депутатів Баришівського району 10 серпня 1997 року, актовий запис № 06.

04.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Константінова О. Ф. надійшла заява про розгляд справи № 361/11101/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримуються.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 06.11.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 04.12.2025.

02.12.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу за його відсутності.

У судове засідання 04.12.2025 сторони не з`явилися.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке.

Судом встановлено, що 10 серпня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 06), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 10.08.1997 Корніївською сільською Радою народних депутатів Баришівського району Київської області.

Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України).

Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як передбачено ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн, який був сплачений позивачкою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 36, 51, 104, 105, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 10 серпня 1997 року Корніївською сільською Радою народних депутатів Баришівського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 06, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження рішення суду може бути також поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 09.12.2025.

Дані відносно позивачки:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

РНОКПП: НОМЕР_2

АДРЕСА_1 .

Дані відносно відповідача:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2

РНОКПП: НОМЕР_3

АДРЕСА_1 .

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА