Провадження № 2-о/750/226/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

присяжних Середи Н.А., Середи Т.В.,

секретар Костюк С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції-

встановив:

у серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі заявник) в особі представника адвоката Переверзєва Олександра Олександровича, звернувся до суду із заявою про визнання померлим ОСОБА_3 .

Заінтересованими особами заявник визначив ОСОБА_2 , Військову частину НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заява мотивована тим, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України, батька Заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було 17.05.2024 призвано на військову службу під час загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 липня 2024 року під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини рядовий ОСОБА_3 зник безвісти в районі н.п. Євгенівка Покровського району Донецької області, згідно сповіщення сім`ї № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2/597/7 від 25.07.2024, яке надійшло на адресу його батька ОСОБА_4 .

Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_3 є безпосередня участь у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії рф проти України.

Визнання ОСОБА_3 померлим необхідне для призначення та отримання частини виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, ст. 16 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із загибеллю його батька, військовослужбовця під час Захисту Батьківщини; на отримання статусу члену сім`ї загиблого військовослужбовця; на отримання можливості користування пільгами, передбаченими для членів сім`ї військовослужбовців ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на отримання відповідних соціальних виплат; на спадкування.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження з викликом заявників та заінтересованих осіб. Справу вирішено розглядати у складі судді та двох присяжних.

Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.10.2025 надійшла заява про розгляд справи без представника Відділу, при ухваленні рішення Відділ покладається на розсуд суду.

Міністерство оборони України 10.09.2025 через систему «Електронний суд» надіслало пояснення, у якому з посиланням на ст. ст. 293, 294 ЦПК України зазначило, що ключовою ознакою окремого провадження є безспірність. Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і оголошення ОСОБА_3 померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Також заінтересована особа стверджує, що задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження безпосередньо вплине на права та обов`язки Міноборони як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки за наслідками задоволення заяви у заявника виникнуть підстави для звернення за виплатою одноразової грошової допомоги. На думку заінтересованої сторони, подана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження і підлягає залишенню без розгляду.

Також у поясненні наголошено на необхідності дотримання положень ст. 46 Цивільного кодексу України, згідно з якими передумовами для оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями є закінчення воєнних дій, які на території України тривають у зв`язку з повномасштабною агресією Російської Федерації, внаслідок чого на всій території України було введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України. Тобто, факт початку та завершення воєнних дій передбачає прийняття відповідних рішень уповноваженими суб`єктами владних повноважень. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 станом на дату зникнення безвісти ОСОБА_3 (03.07.2024) територія, на якій останній зник безвісти (в районі населеного пункту Євгенівка Гродівського селищної територіальної громади Покровського району Донецької області), була територією, на якій велись активні бойові дії. Станом на дату надання цих пояснень, відповідно до того ж Переліку, на вказаній території проводяться бойові дії, у зв`язку з цим пошукові заходи не завершені.

Зважаючи на вказане, Міноборони вважає, що воєнні дії у розумінні ч. 2 ст. 46 ЦК України на території, де зник безвісти батько Заявника, не завершились, в силу чого відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення ОСОБА_3 померлим.

Окрім цього, Міноборони звертає увагу суду на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти у зв`язку з воєнними діями особи померлою після спливу, щонайменше, 6-місячного строку з дня закінчення таких воєнних дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи, а тому строки, сплив яких є передумовою для можливості відкриття провадження у справі про оголошення особи померлою, ще не почали спливати.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник заявника на офіційну електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та участі Заявника, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 . Шлюб між батьками розірвано 30.01.2004 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (а.с.15,16).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Халявин Чернігівського району Чернігівської області, є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 . Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 . Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20,21-22,23).

ОСОБА_3 , окрім сина ОСОБА_1 , мав доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка ІНФОРМАЦІЯ_8 померла (актовий запис про смерть № 03 від 10.02.2014) (а.с.48).

У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України, батька Заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було призвано на військову службу під час загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 17.05.2024.

03 липня 2024 року під час виконання обов`язку військової служби при захисті Батьківщини рядовий ОСОБА_3 зник безвісти в районі н.п. Євгенівка Покровського району Донецької області, згідно сповіщення сім`ї № ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2/597/7 від 25.07.2024, яке надійшло на адресу його батька ОСОБА_4 (а.с.24).

Рядовий ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 17.05.2024, відповідно до довідки № 5/802 від 13.09.2024 (а.с.25).

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 279 від 03.07.2024, рядовий ОСОБА_3 , номер обслуги 2 механізованого відділення | механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_7 механізованого батальйону, вважається таким, що зник безвісти 03.07.2024 (а.с.26).

З метою встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_3 було проведено службове розслідування.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2024 № 2123-АД «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти рядового ОСОБА_3 » було проведено службове розслідування з метою встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією номера обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_3 .

Службовим розслідуванням встановлено, що 03 липня 2024 року о 01 годині 15 хвилин противник почав наступ на позицію « ІНФОРМАЦІЯ_9 » поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області, відбувся стрілецький бій, внаслідок чого безвісти зник та перестав виходити на зв`язок рядовий ОСОБА_3 , номер обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з продовженням активних бойових дій було унеможливлено провести пошук військовослужбовця. В списках серед поранених та загиблих військовослужбовець не значиться, тому доцільно вважати рядового ОСОБА_3 безвісти зниклим, який виконував бойове завдання пов`язане із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України (а.с.27-29).

Вжитими заходами вдалось встановити, що рядовий ОСОБА_3 зник безвісти під час безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних з захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії рф проти України поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області. Факт зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_3 підтверджується зібраними матеріалами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування.

Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_3 є безпосередня участь у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії рф проти України.

За результатами службового розслідування на підставі Акту службового розслідування від 02.08.2024 вхідний №18436С, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 2451-ОД від 09.08.2024, службове розслідування було завершено, військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_3 наказано вважати зниклим безвісти з 03 липня 2024 року поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

За фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 відкрито кримінального провадження № 0002384 від 27.07.2024 року, Чернігівським районним управлінням поліції ГУНП в Чернігівській області проводиться його розшук, згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024 (а.с.30).

21.08.2024 року ОСОБА_3 набув статусу особи, зниклої безвісти на території бойових дій, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 0 від 05.06.2025 (а.с.31).

Таким чином, викладені у наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 2451-ОД від 09.08.2024 факти, щодо обставин зникнення безвісти рядового ОСОБА_3 , дають підстави вважати, щ 03.07.2024 ОСОБА_3 зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, в зоні ведення бойових дій під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 є необхідним Заявнику для отримання права на звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, на отримання статусу члену сім`ї загиблого військовослужбовця; на отримання можливості користування пільгами, передбаченими для членів сім`ї військовослужбовців ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на отримання відповідних соціальних виплат та на спадкування

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Особливості нарахування та отримання родичами загиблих військовослужбовцям передбачені Постановою Уряду від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про оголошення особи померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

На підставі досліджених обставин справи, суд не може погодитися із твердженням Міноборони України, що у даній справі має місце спір про право, що виключає її розгляд у порядку окремого провадження.

Так, дослідженими у судовому засіданні матеріалами встановлено, що Заявник є спадкоємцем першої черги у разі смерті ОСОБА_3 , а також особою, яка має право на отримання від держави соціальних виплат, пов`язаних із проходженням ОСОБА_3 служби в ЗСУ.

Також судом не встановлено наявності інших фізичних чи юридичних осіб, які б могли мати реальний чи потенційний спір із заявником, пов`язаний із оголошенням ОСОБА_3 померлим.

Необхідність залучення до участі у справах зазначеної категорії Міністерства оборони України зумовлена тим, що визнання у судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення його зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Зазначене випливає із положень статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заявник, в силу вищезазначених приписів закону у разі оголошення останнього померлим, мають право на призначення та отримання грошових виплат. Таким чином, оголошення фізичної особи померлою у даному випадку не пов`язується із наступним вирішенням спору про право між ним та Міністерством оборони України.

Заявник відповідно до положень ст. 306 ЦПК України указав мету, для якої слід оголосити померлим ОСОБА_3 , що автоматично спір між ним та Міністерством оборони України не породжує. Заявник не заявляє вимог майнового характеру та не обґрунтовують свою заяву наявністю будь-якого майнового спору за наслідками оголошення ОСОБА_3 померлим. Заінтересована особа не наводить аргументів на підтвердження того, між ким існує спір про право, тоді як для залишення заяви без розгляду, про що просить Міноборони, існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним. При цьому Міністерство не заперечує права Заявника на отримання допомоги та не оспорює їх родинні відносини з ОСОБА_3 , не вказує, що останнього визнано безвісті відсутнім не під час виконання обов`язків військової служби, тощо.

У постанові Верховного Суду від 10.07.2024 у справі №686/11198/22 суд дійшов висновку про те, що Міністерство оборони України має бути залучено до участі у розгляді даної категорії справ як заінтересована особа, зазначивши наступне.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження № 61-18132св19).

У даній справі заінтересована особа - Міністерство оборони України не заявило про жодне конкретне порушення чи оспорювання заявниками своїх прав, а також не вказало на вимоги майнового характеру, які зі свого боку має до заявників, а тому припущення щодо можливого виникнення у майбутньому гіпотетичного спору є безпідставними та не враховуються судом при оцінці фактичних обставин, предмету та підстав звернення до суду.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відзначено, що необхідно відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Підставою для оголошення фізичної особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, Верховний Суд дійшов висновку, що за змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики.

Джерелом офіційної інформації про такі території та характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який наразі втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025, проте був чинним на час ймовірної смерті ОСОБА_3 .

У Переліку с. Євгенівка Покровського району, поблизу околиць якого, згідно з Актом службового розслідування, 03.07.2024 ОСОБА_3 отримав поранення несумісні з життям, як у редакції на час отримання ним поранення, так і у пізніших редакціях нормативного акту, не значиться.

З огляду на вищевикладене суд відхиляє пояснення заінтересованої особи Міністерства оборони України, що на момент безвісного зникнення ОСОБА_8 та на даний час село Євгенівка Покровського району Донецької області перебуває в зоні активних бойових дій, оскільки у відповідному розділі «Території активних бойових дій», Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, у чинній на час зникнення ОСОБА_3 редакції, містяться наступні відомості: дата початку бойових дій 24.05.2024, дата завершення бойових дій 10.06.2024. Також указане село згадується у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 та містить аналогічну інформацію.

Разом з тим, у пунктах 97-100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, зазначено, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п.99).

У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п.100).

Як вбачається із матеріалів справи, письмові документи дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель ОСОБА_3 , а тому, зволікання у визнанні його померлим буде невиправданим і не відповідатиме принципам правової визначеності, гуманізму, розумності та добросовісності.

За результатами дослідження та аналізу матеріалів справи, з урахуванням конкретних її обставин, суд вбачає за необхідне розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_3 померлим від дня настання події, яка спричинила його загибель, ураховуючи, що ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є безпосереднім наслідком воєнних дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, належним чином підтвердженими дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 305-308, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 46 Цивільного кодексу України суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_8 , уродженця с. Халявин Чернігівського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця Збройних Сил України, який зник безвісти 03 липня 2024 року в районі населеного пункту Євгенівка, Гродівської селищної територіальної громади Покровського району, Донецької області, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення захисту національної безпеки і оборони України, у складі військової частини НОМЕР_1 , - померлим.

Датою смерті ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_11 .

Міністерство оборони України, НОМЕР_12 , м. Київ, вул. Повітряних Сил, будинок, 6, .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 14013, м. Чернігів, вул. В. Тарновського, 15, .

Суддя О.Д. Косенко

Присяжні Н.А. Середа

Т.В. Середа