справа № 619/3423/25
провадження № 2/619/1536/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

Справа № 619/3423/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

представник позивача Шевченко Володимир Якович ;

представник відповідача Тарасов Павло Юрійович;

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення заборгованості,

Стислий виклад позиції сторін.

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період з 01.10.2023 по 01.05.2025 у сумі 85316,35 грн, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачу ОСОБА_1 , на праві власності, згідно договору купівлі-продажу від 22.09.2021 року № 2090, належить нежитлове приміщення II та VI у V секції , загальною площею 97,70 кв.м, що розташоване у АДРЕСА_1 . Відповідач є споживачем послуг з теплової енергії особовий рахунок № НОМЕР_1 . На тепловому вводі житлового будинку АДРЕСА_2 встановлено та прийнято на комерційний облік 25.10.2010 будинковий прилад обліку теплової енергії, який враховує теплову енергію квартир та нежитлових приміщень будинку. Нежитлове приміщення вбудовано в багатоквартирний житловий будинок, із централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Система централізованого опалення є єдиною внутрішньо будинковою системою опалення. Ці Нежитлові приміщення розташовано по тепловому контурі житлового будинку з загальними внутрішньо будинковими комунікаціями, над нежитловими приміщеннями розташовані квартири. Система гарячого водопостачання - відсутня, відсутні подавальний трубопровід централізованого гарячого водопостачання, договір на тепло споживання з теплопостачальною організацією - відсутній . Зі змісту актів №№ 177/93 від 20.10.2023; 177/939 від 26.03.2024; 177/1573 від 02.11.2024; 177/2465 від 15.04.2025 убачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 де відповідач є споживачем, розташований у житловому будинку і підключений до єдиної системи опалення житлового будинку, підключено опалення у зв?язку з початком опалювального періоду та відключення в кінці опалювального сезону. Система опалення зазначених приміщень с невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюється Нежитлові приміщення Відповідача. Відповідно до статті 24 ЗУ «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача постачання теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацію на теплову енергію. Постачання теплової енергії Відповідачу підтверджується актами про підключення/ відключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об?єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та при кінці опалюваного сезону 2022-2023, 2023-2024 до будівель в цілому. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку. Споживання теплової енергії на потреби опалення Нежитлових приміщень здійснювалось КП «Харківські теплові мережі» без укладення договору з Відповідачем. Відсутність письмового договору між Відповідачем та КП "Харківські теплові мережі" не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. І такими діями є реальне постачання теплової енергії КП "Харківські теплові мережі" у приміщення відповідача та її отримання відповідачем. Оскільки, Нежитлові приміщення розташоване в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Таким чином, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору(акцептування договору). Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Станом на 01.06.2025 заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 85 316,35 грн. яка утворилась за період жовтня 2023 року по травень 2025 року. Станом на 01.06.2025 абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 398.88 грн., яка утворилась період з червня 2023 року по травень 2025 року. Відповідно до п. 13 Договору, розрахунковим періодом для оплати послуг с календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з Відповідача, складає 85 715,23 грн., з яких: - 85316,35 грн. заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 398,88 грн. абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.

Від представника відповідача адвоката Тарасова П.Ю. до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в обґрунтування якого зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2021 № 2090 ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення ІІ та VІ секції, загальною площею 91,7 кв.м., що розташоване у АДРЕСА_1 . В акті обстеження системи теплоспоживання об`єкта № ВНОТ/7606 від 19.05.2021, зазначено, що приміщення належало іншому власнику, тобто обстеження при ОСОБА_1 , або при переході права власності не проводилось. Відповідач капітального ремонту або заходів по ізоляції системи теплопосточання не проводились. До матеріалів справи, плану, схеми теплопосточання та кількість радіаторів опалення приміщення не надано. Згідно технічного паспорту на приміщення від 10.01.2012 року будь-яка інформація щодо схеми та розташування теплоносіїв відсутня. Позивач помилково зазначає, що відповідачу крім ІІ та VІ секції , належить ще V секція, а отже розрахунок позивача вже виконаний не вірно. Так, згідно висновку Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» №25378 від 27.11.2023 в нежитлових приміщеннях ІІ та VІ секції, розташовані у АДРЕСА_1 , опалювальні прилади, що передають теплову енергію від теплоносія безпосередньо повітрю, відсутні. 19.05.2021 представником КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкту № ВНОТ/7606, згідно якого встановлено: нежитлове приміщення знаходиться у тепловому конторі житлового будинку з загальними внутрішньо будинковими комунікаціями. Система опалення нежитлового приміщення є єдиною та неподільною з внутрішньо будинковою системою опалення житлового будинку. Через нежитлове приміщення проходять ізольовані вертикально розташовані трубопроводи внутрішньо будинковою системою опалення. Гаряче водопостачання: відсутній трубопровід, що підводиться до житлового будинку. Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії здійснюється згідно їх показань, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно теплових навантажень, а між власниками житла пропорційно площам квартир.

Через приміщення з індивідуальним опаленням можуть проходити ділянки неізольованих транзитних трубопроводів, у тому числі частини стояків, або обладнання внутрішньо будинкової системи опалення: нежитлове приміщення може вважатися відключеним від системи центрального опалення поза залежністю від того, чи залишаються в тому приміщенні транзитні труби. Однак останні мають бути за ізольовані. В іншому випадку споживач зобов`язаний сплачувати теплопостачальній організації за обсяг теплової енергії, який надходить від ділянок неізольованих транзитних трубопроводів до приміщення з індивідуальним опаленням, а розрахунок обсягу такої теплової енергії має бути виконано теплопостачальною організацією у відповідності до вимог п. 4 розділу V Методики № 315. І саме на позивача покладено обов`язок обстеження інженерних систем приміщення для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводів(ів). Беручи до уваги вимоги ч.1 ст. 81 ЦПК України, представником позивача взагалі не надано доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, що ним за період з 01.12.2021 року по 31.05.2023 року надавались послуги з постачання теплової енергії, та само по собі отримання таких послуг відповідачем. Теплова енергія, що надійшла до буд. АДРЕСА_2 , за період з 01.12.2021 по 31.05.2023 та була зафіксована будинковим вузлом комерційного обліку, була розподілена між приміщеннями будинку, підключеними до центральної системи опалення. Відповідачу ця кількість теплової енергії не була розподілена, оскільки відповідач не під`єднана до системи центрального опалення. До матеріалів справи позивачем не було надано розрахунок за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198, п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Згідно з п. 12 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнане квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму)квартири, не враховуючи витрат теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. При цьому, позивачем не надано детальний помісячний розрахунок як визначалась вартість спожитої теплової енергії. Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює здійснити перевірку наданого розрахунку заборгованості. Факт постачання позивачем теплової енергії до спірних нежитлових приміщень не підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

27 червня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду по суті.

12 серпня 2025 року ухвалою суду у задоволенні клопотання Тарасова Павла Юрійовича, діючого в інтересах відповідача, про закриття провадження у справі відмовлено. Відкладено розгляд цивільної справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», у разі відсутності відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та представник відповідача адвокат Тарасов П.Ю. в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися, шляхом направлення повістки до електронного кабінету представника відповідача.

На підставі статей 211, 223 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за житлову послугу з постачання теплової енергії повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, зі змінами.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №44089125, ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2090 від 22.09.2021( який міститься в матеріалах справи) є власником нежитлового приміщення II та VI у V секції, загальною площею 91,70 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач на тепловому вводі житлового будинку АДРЕСА_2 встановлено та прийнято на комерційний облік 25.10.2010 будинковий прилад обліку теплової енергії, який враховує теплову енергію квартир та нежитлових приміщень будинку, що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті житлового будинку АДРЕСА_3 особовий рахунок НОМЕР_2 , дата первинного приймання 25.11.2010. Нежитлове приміщення вбудовано в багатоквартирний житловий будинок, із централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Система централізованого опалення є єдиною внутрішньо будинковою системою опалення. Ці Нежитлові приміщення розташовано по тепловому контурі житлового будинку із загальними внутрішньо будинковими комунікаціями, над нежитловими приміщеннями розташовані квартири. Система гарячого водопостачання - відсутня, відсутні подавальний трубопровід централізованого гарячого водопостачання, договір на тепло споживання з теплопостачальною організацією - відсутній . Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюється Нежитлові приміщення відповідача.

Зі змісту актів №№ 177/93 від 20.10.2023; 177/939 від 26.03.2024; 177/1573 від

02.11.2024; 177/2465 від 15.04.2025 убачається, що житловий будинок по

АДРЕСА_2 де відповідач є споживачем, розташований у житловому будинку і підключений до єдиної системи опалення житлового будинку, підключено опалення у зв?язку з початком опалювального періоду та відключення в кінці опалювального сезону.

Відповідно до рахунків-фактур та розрахунку нарахувань за послугу з постачання теплової енергії по споживачу ОСОБА_1 за період жовтень - грудень 2023 року , січень- березень 2024 року, листопад -грудень 2024 року, січень-квітень 2025 року, всього заборгованість складає 85316,35 грн. за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; та 398,88 грн. абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період червень 2023 року-травень 2025 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1); оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5).

Обов`язкам споживачів комунальних послуг кореспондують права виконавців цих послуг, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у тому числі: припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору (п. 5); звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору (п. 6).

За приписом ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно положення п. 20 ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 тепловикористальна установка - комплекс обладнання (пристроїв), що використовує теплову енергію (теплоносій) для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних або комунально-побутових потреб.

Відповідно п. 30 ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно п. 8 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення

потреб споживача відповідно до договору.

Відповідно п. 9 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична

особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно п. 11 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» тепловикористальне обладнання - комплекс пристроїв, які використовують теплову енергію для опалення, вентиляції, гарячого

водопостачання і технологічних потреб.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

31.10.2021 на офіційному сайті КП «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі Договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 (далі Договір), розміщеного на сайті https://www.hts.kharkov.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі послуга) індивідуальному споживачу (далі споживач).

Згідно п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач протягом 30 днів повідомляв позивача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього не отримав.

Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії є укладеним між сторонами з 01.12.2021.

Згідно з пунктом 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з п. 35, 36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Згідно з ч. 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачено також і в п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У житловому будинку АДРЕСА_1 встановлений загальнобудинковий прилад обліку. Окремий прилад обліку в спірному житловому приміщенні відсутній.

Відповідно до абз. 6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019№ 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених наказом Мінрегіону від 22.11.2018№ 315 (далі - Методика розподілу).

Згідно приписів р. ІІІ Методики № 315 для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр). Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.

Належне відповідачці приміщення знаходиться у житловому будинку, яке від системи централізованого опалення не відключене. У спірному житловому будинку встановлений загальнобудинковий прилад обліку. Окремий прилад обліку в спірному нежитловому приміщенні відсутній.

Якщо у приміщеннях наявні трубопроводи, стояки, споживач сплачує за фактичне тепло, яке виділяється від них, оскільки фактично споживає теплову енергію. Саме теплоносій передає теплову енергію, і тому його наявність в стояках та трубопроводах, що розташовані в приміщенні, підтверджує факт передачі споживачу теплової енергії і відповідно прийняття ним даної теплової енергії.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надавались послуги з теплопостачання до вищевказаного житлового будинку.

Проте, позивачем не доведено, що належні відповідачу нежитлові приміщення знаходяться у тепловому контурі житлового будинку та споживач користується тепловою енергією.

Разом з тим, відповідачем надано до матеріалів справи висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» №25378 від 27.11.2023 в нежитлових приміщеннях ІІ та VІ секції, розташованих у Харківській області, Дергачівського району, смт. Солоніцевка, вул. Енергетична, 6, опалювальні прилади, що передають теплову енергію від теплоносія безпосередньо повітрю, відсутні.

До матеріалів справи позивачем не було надано розрахунок за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198. Згідно якого, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Розрахунок наданий до суду виконаний позивачем без посилання на первинну технологічну документацію (проектів споруд, технологічних регламентів та інструкцій), а також паспортні дані технологічного та енергетичного обладнання.

Факт постачання позивачем теплової енергії до спірних нежитлових приміщень не підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів.

Надані позивачем акти обстеження системи теплоспоживання об`єкта та акти підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії були складеними без участі ОСОБА_1 . Вказані акти відповідач не підписувала, від підпису не відмовлялася.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу спожитого тепла, що унеможливлює здійснити перевірку наданого розрахунку заборгованості.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 85316,35 грн. не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю.

Щодо позовної вимоги про стягнення абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Разом з цим, відповідач не здійснювала плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість в сумі 398,88 грн. за період з червня 2023 по травень 2025 року .

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимогст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтями 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, при подачі позову позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у загальному розмірі 85715,23 грн. (398,88 (задоволені позовні вимоги) х 100% : 85715,23 (заявлені позовні вимоги) = 0,46 % (процент задоволених позовних вимог), 2422,40 грн (сплачена сума судового збору) х 0,46 %: 100% = 11,14 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,81,89,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з абонентської плати з постачання теплової енергії у розмірі 398,88 грн. (триста дев`яносто вісім грн. 88 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" витрати по сплаті судового збору у розмірі 11,14 грн. ( одинадцять гривень 14 копійок).

Учасникам справи надіслати копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н. В. Коваленко