УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 638/13251/24

провадження № 61-15337ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Харківської міської ради на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано бездіяльність Харківської міської ради у ненаданні інформації, розпорядниками якої вона є, на адвокатські запити адвоката ОСОБА_1 від 31 травня 2024 року та 19 червня 2024 року протиправною. Зобов`язано Харківську міську раду у встановлений законом строк розглянути адвокатські запити ОСОБА_1 від 31 травня 2024 року та 19 червня 2024 року та надати інформацію, розпорядниками якої вона є, на вказані адвокатські запити. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року заяву Харківської міської ради про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

05 грудня 2025 року Харківська міська рада через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Харківська міська рада порушила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текс постанови Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року отримано в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» лише 04 листопада 2025 року після 17 години, а тому судове рішення вважається врученим 05 листопада 2025 року, на підтвердження зазначеного надано картку руху документу.

Врахувавши наведеніобставини, взявши до уваги, що повний текст оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року складено 03 листопада 2025 року та доставлено відповідачу до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» 04 листопада 2025 року після 17 години, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання Харківської міської ради підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд як суд касаційної інстанції з перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Харківської міської ради у зв`язку з ненаданням інформації на адвокатські запити адвоката ОСОБА_1 та зобов`язання розглянути адвокатські запити й надати запитувану інформацію.

В ухвалі Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 липня 2024 року про відкриття провадження у справі зазначено, що з огляду на предмет спору, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, слід призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Заявник не висловлює заперечень щодо цього у касаційній скарзі.

Ця справа підлягає віднесенню до категорії справ незначної складності. Вирішення спору пов`язано з оцінкою доказів.

Спір вирішено судами попередніх інстанції за результатами оцінки доказів, зокрема судами встановлено, що відповідач не довів наявності обставин, що перешкоджали йому розглянути адвокатські запити та надати запитувану інформацію. Крім того, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам заявника щодо питання юрисдикційності спору та вирішив спір з урахування актуальної судової практики, зокрема застосував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29 травня 2025 року у справі № 580/4827/24 , від 21 березня 2024 року у справі № 640/7688/21.

Судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзіХарківська міська рада зазначає, що справа має виняткове значення для неї.

Верховний Суд, взявши до уваги предмет позову, надану судами першої та апеляційної інстанцій оцінку наявним у матеріалах справи доказам і встановленим обставинам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені у касаційній скарзі аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій справі незначної складності.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку двома судами попередніх інстанцій. Відповідач у цій справі не має права вимагати касаційного перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання справи та ухвалення нового судового рішення.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у цій справі могло б підлягати касаційному оскарженню, не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиХарківська міська рада подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частини другої статті 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Харківської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Харківській міській раді строк на касаційне оскарження заочногорішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович