Справа № 185/4565/25
Провадження № 2/185/4626/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника відповідача Остапулі Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

В С Т А Н О В И В

25 квітня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 . Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 25.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики № 4691384. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також з Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту.

14.06.2021 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого позивач набув право вимоги до боржників за договорами, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34 640 грн., з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу 8000 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 26 640 грн.

Крім того, 19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики № 76973284. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також з Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту.

14.06.2021 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно якого позивач набув право вимоги до боржників за договорами, вказаними в Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28 700 грн., з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу 8000 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 20 700 грн.

У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків за вказаними договорами позики виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь: за Договором позики № 4691384 заборгованість у загальному розмірі 34 640,00 гривень, з яких: - заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 гривень; - заборгованість за відсотками - 26 640,00 гривень; за Договором позики № 76973284 в заборгованість у загальному розмірі 28 700,00 гривень, з яких: - заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 гривень; - заборгованість за відсотками - 20 700,00 гривень; а всього заборгованість за договорами у загальному розмірі 63 340,00 гривень. Також просив стягнути понесені ним судові витрати по справі.

05.09.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, оскільки на момент укладення договору факторингу 14.06.2021 року зобов`язання за договорами позики, укладеними 25.09.2023 року та 19.11.2023 року ще не виникли, відтак у позикодавця не виникло право вимоги, яке б він міг передати ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, тому він звільнений від нарахування відсотків за користування кредитом під час дії особливого періоду.

09.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому останній зазначив, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх прав, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду , викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі 914/868/17. Для звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142, зокрема, військовий квиток або довідка про призов на військову службу. Але відповідач не надав суду доказів надання цих документів при укладання договорів позики. Тому вважає відзив необгрунтованим.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Звернувся з заявою до суду про розгляд справи за відсутності представника товариства.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, вказані у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги можуть бути відступлені лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити тільки ті права вимоги, які дійсно існують та йому належать; відступлення прав вимоги здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, до боржників за договорами, вказаними в Реєстрі боржників.

25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 4691384 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується копією даного договору. Відповідно до умов договору відповідач отримав позику в розмірі 8000 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, дата надання позики 25.09.2023 року, дата повернення позики 25.10.2023 року, базова процентна ставка за перший день користування позикою 62,71 % в день (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дня повернення позики 3,00 % в день (фіксована).

У витягу з Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року зазначено: боржник ОСОБА_1 , ІПН боржника НОМЕР_1 , договір позики № 4691394, сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000 грн.,сума заборгованості за відсотками 26 640 грн.; сума заборгованості разом 34 640 грн.

Позивачем до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за Договором позики № 4691394 від 25.09.2023 року за період з 27.02.2024 року по 28.02.2025 року, тобто заборгованість нарахована поза межами 30 денного строку договору позики, який встановлений з 25.09.2023 року по 25.10.2023 року.

Також, 19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76973284 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується копією даного договору. Відповідно до умов договору відповідач отримав позику в розмірі 8000 грн, строк позики/ строк договору (первісний строк кредитування) 30 днів, дата надання позики 19.11.2023 року, дата повернення позики 18.12.2023 року, процентна ставка (базова) 2,5 % в день (фіксована).

У витягу з Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року зазначено: боржник ОСОБА_1 , ІПН боржника НОМЕР_1 , договір позики № 76973284, сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000 грн.,сума заборгованості за відсотками 20 700 грн.; сума заборгованості разом 28 700 грн.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за Договором позики № 76973284 від 19.11.2023 року за період з 11.04.2024 року по 28.02.2025 року, тобто заборгованість нарахована поза межами 30 денного строку договору позики, який встановлений з 19.11.2023 року по 18.12.2023 року.

Оскільки на момент укладання договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року зобов`язання за договорами позики № 4691384 від 25.09.2023 року та № 76973284 від 19.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 ще не виникло, тому у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 14.06.2021 року не виникло право вимоги, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки воно не набуло право вимоги до ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за договорами позики № 4691384 від 25.09.2023 року та №76973284від 19.11.2023 року.

Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 3 028 грн. Зазначені витрати слід покласти на позивача, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Судові витрати на сплату судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: В. О. Головін