Справа № 456/4968/25
Провадження № 2/456/2176/2025
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

08 грудня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Валовін Ю. В. ,

з участю секретаря Байко В.З.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просить суд про зупинення провадження в справі до отримання висновку судово-психіатричної експертизи в цивільній справі № 456/2581/25. В обґрунтування клопотання відповідач покликається на те, що в провадженні Стрийського міськрайоного суду Львівської області перебуває справа № 456/2581/25 за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 недієздатним. 28.11.2025 у вказаній справі задоволено клопотання заявниці ОСОБА_2 про призначення судово-психіатричної з винесенням відповідної ухвали. На розгляд експерту поставлено наступні питання: чи страждає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним захворюванням; якщо так, то яким саме; чи здатний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; з якого часу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідач вважає, що вказана обставина є підставою для зупинення провадження у справі, оскільки впливає на предмет доказування, а відтак, просить таке клопотання розглянути.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний із встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у стягненні заборгованості що виникла на підставі кредитного договору. Підставою для звернення позивача з вимогами про стягнення такої заборгованості було невиконання відповідачем умов укладеного ним кредитного договору, а відтак обставинами що підлягають встановленню у вказаній справі є факт укладення даного договору та виконання кожною зі сторін такого договору взятих на себе зобов`язань.

В справі № 456/2581/25 розглядається питання визнання відповідача ОСОБА_1 недієздатним.

За змістом ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину.

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.

Суд звертає увагу, що станом на дату укладення кредитного договору ОСОБА_1 володів повним обсягом цивільної дієздатності, рішення суду, яке б встановлювало протилежне немає. Водночас, ст. 225 ЦК України підтверджує, що законодавцем передбачено правовий механізм захисту інтересів особи, у випадку визнання її недієздатною в період укладення нею таких правочинів, шляхом звернення опікуна з позовною заявою про визнання їх недійсними. Таким чином визнання особи недієздатною само по собі не вплине на дійсність укладених нею до такого визнання правочинів. Недійсність таких правочинів потрібно буде встановлювати в судовому порядку.

За таких умов, зупинення провадження в розглядуваній справі буде порушенням права позивача на судовий захист свого порушеного права.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що: «метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Водночас відповідач в поданому клопотанні про зупинення провадження у справі посилається, як на підставу для зупинення на п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України - призначення судом експертизи. Суд звертає увагу, що вказана підстава зупинення провадження має місце тоді, коли в розглядуваній справі судом призначено експертизу, в силу того, що отримання висновку експерта є необхідним для правильного та об`єктивного вирішення справи, а також є обов`язковою умовою для з`ясування певних обставин, що становлять предмет доказування. Судово-психіатрична експертиза недієздатності ОСОБА_1 ініційована за межами розглядуваної справи та не стосується її предмету доказування.

Ознайомившись із мотивами викладеними в клопотанні про зупинення провадження в справі, суд вважає, що підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, передбачені положеннями ч. 1 ст. 252 ЦПК України, відсутні, оскільки зазначені у заяві мотиви неможливості розгляду цієї справи до отримання висновку експерта в справі № 456/2581/25, не свідчать про об`єктивну неможливість розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає, що зупинення провадження у даній справі призведе до порушення законних прав позивача.

Згідно зі статтею 210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який із дня відкриття провадження у справі не може перевищувати 60 днів для підготовчого провадження і 30 днів для розгляду по суті. Розумність строків розгляду справи згідно статті 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідллендер проти Франції»).

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі, а тому в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.251, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостівідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Юлія ВАЛОВІН