УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 754/14462/23

провадження № 61-14016ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва, третя особа - Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва, третя особа - Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»,в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування завданих збитків у розмірі 444 329,24 грн, що складається з: відшкодування збитків у розмірі 430 329,24 грн; вартість виконання звіту у розмірі 4 000,00 грн; відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 430 329,24 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн, витрати на виконання звіту у розмірі 4 000,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 353,29 грн та витрати на професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району

м. Києва задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року змінено

у частині розміру відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат, у зв`язку

з чим викладено другий абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції:

Стягнуто з Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 346 688,00 грн, моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 3 516,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 900,00 грн.

У листопаді 2025 року Центр дитячої та юнацької творчості Деснянського району

м. Києва із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва

від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року (повний текст складено 28 листопада 2025 року), в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 28 листопада 2025 року касаційну скаргу Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва

від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 рокузалишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику надати копію повного тексту оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк Центр дитячої та юнацької творчості Деснянського району

м. Києва шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали Верховного Суду

від 28 листопада 2025 року, а саме надав до суду копію повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі

ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Ціна позову у даній справі становить 444 329,24 грн що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 х 250 = 757 000,00 грн).

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України справа не відноситься до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно

до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2

частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення

у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду

в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок

і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що

є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення

(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

З урахуванням наведеного, оскільки Центром дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва подано касаційну скаргу на судові рішення у справі, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру дитячої та юнацької творчості Деснянського району

м. Києва, третя особа - Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк