КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9053/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», поданою адвокатом Тараненком Артемом Ігоровичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., дата складення повного судового рішення не зазначена,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У червні 2024 року ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позову мотивує тим, що 29 липня 2021 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №779480887.

Вказує, що правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Отже, такі у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою).

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 251,21 гривень, з яких: 16 099,70 гривень - сума заборгованості по кредиту; 41 151,51 гривень - сума заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом.

Позивач вказує, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами №19 від 28 листопада 2019 року, №26 від 31 грудня 2020 року, №27 від 31 грудня 2021 року. Договір передбачав відступлення Фактору прав вимоги за кредитними договорами, перелік яких визначався у Реєстрах прав вимоги, що підписувалися сторонами. Згідно з витягом із Реєстру №154 від 05 жовтня 2021 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року на суму 37 996,13 грн.

05 серпня 2020 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №05/0820-01, дію якого продовжено додатковими угодами №2 від 03 серпня 2021 року і №3 від 30 грудня 2022 року. Витяг з Реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року підтверджує перехід до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до відповідача на суму 57 251,21 грн.

06 березня 2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» і позивачем укладено договір факторингу №06/03/24, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 57 251,21 гривень.

Вказує, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 7 422,40 гривень, з яких 2 422,40 гривень - судовий збір, 5 000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу.

Мотивуючи наведеним, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року у розмірі 57 251,21 гривень.

Стягнути судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання відповідача за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року ще не існували, відтак не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем не виникло, то у первісного кредитора не існувало права вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Також суд зазначив, що на час укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином, а інформація про ОСОБА_1 , як боржника, міститься лише у наданому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» витягу з реєстру прав вимоги №154 від 05 жовтня 2021 року, тобто виготовленому та підписаному майже через три роки після укладення договору відступлення права вимоги.

Суд першої інстанції звернув увагу, що у договорі факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не зазначена ціна, за яку відбулося відступлення права вимоги. Крім того, у договорі факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ані у додатковій угоді до договору не зазначений розмір вимоги до боржника, яка відступається.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно, від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», відповідно, та від ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Тараненком А.І., який діє в інтересах ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не існувало боргових зобов`язань відповідача за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року, а відтак первісний кредитор нібито не міг відступити право вимоги. Такий підхід є помилковим, оскільки суперечить умовам договорів факторингу та їх додатків.

Вказує, що договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачає відступлення як існуючих, так і майбутніх прав вимоги, а сам перехід права вимоги відбувається не в момент укладення договору, а в момент підписання відповідного Реєстру прав вимоги. Строк дії договору неодноразово продовжувався додатковими угодами до 31 грудня 2022 року, що підтверджує чинність договору на момент формування Реєстру №154 від 05 жовтня 2021 року. Саме цей Реєстр містить право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним 29 липня 2021 року, тобто реєстр складено вже після виникнення кредитного зобов`язання. Відтак твердження суду, що передача права вимоги була здійснена у 2018 році юридично та фактично хибне, оскільки передача відбувається виключно за реєстрами, які є невід`ємними частинами договору.

Зазначає, що договір факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» також передбачає перехід права вимоги виключно в момент підписання реєстру, а строк дії вказаного договору продовжений до 30 грудня 2024 року. Згідно даних реєстру №9 від 30 травня 2023 року право вимоги до відповідача в сумі 57 251,21 грн перейшло саме ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС».

06 березня 2024 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклало з позивачем договір факторингу №06/03/24, за яким право вимоги до відповідача передано на підставі Акта приймання-передачі Реєстру боржників. Витяг із Реєстру підтверджує перехід права грошової вимоги до позивача в сумі 57 251,21 грн. Отже, ланцюг переходу прав вимоги є безперервним та підтвердженим належними доказами.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на постанови апеляційних судів, зокрема Київського апеляційного суду, Житомирського апеляційного суду, Полтавського апеляційного суду, Хмельницького апеляційного суду, Харківського апеляційного суду, Запорізького апеляційного суду, Миколаївського апеляційного суду, Івано-Франківського апеляційного суду.

Уважає, що надані сторонами договори факторингу та відповідні реєстри права вимоги є належними і допустимими доказами зміни кредитора, підтверджують безперервність переходу прав вимоги та спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність у позивача статусу належного кредитора.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

5. Позиція учасників справи.

18 червня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли додаткові письмові пояснення ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ".

В обґрунтування пояснень вказує, що позивач має стабільну позитивну судову практику, де суди визнають правомірність переходу прав вимоги за договорами факторингу, оскільки передача прав відбувається через підписання реєстру, а не залежить від факту оплати. Цю позицію підтверджують численні постанови апеляційних судів різних регіонів щодо переходу прав вимоги між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", зокрема Вінницького, Волинського, Дніпровського, Житомирського, Закарпатського, Запорізького, Івано-Франківського, Київського, Кропивницького, Львівського, Миколаївського, Одеського, Полтавського, Рівненського, Тернопільського, Харківського, Хмельницького, Черкаського, Чернівецького та Чернігівського апеляційних судів.

Звертає увагу, що суди також не вимагають доказів оплати за договором факторингу, оскільки перехід прав вимоги не пов`язаний з оплатою.

Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи убачається, що 29 липня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ? «Кредитодавець») та ОСОБА_1 (далі ? «Позичальник») укладено кредитний договір № 779480887 в електронній формі, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила).

Згідно пункту 1.2. Кредитного договору сума Кредитного ліміту, вказана в пункті 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.

Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 16 100,00 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 30 липня 2021 року (п. 1.3. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому у кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Відповідно до пункту 1.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка) (а.с.117-122).

Згідно даних копії платіжного доручення від 29 липня 2021 року відповідач отримав кошти у розмірі 16 100,00 грн від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" згідно договору №779480887 від 29 липня 2021 року (а.с. 38).

28 листопада 2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) укладено Договір факторингу № 28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

У пункті 1.3 Договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1 Договору).

Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1 Договору).

Згідно пункту 8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с. 126-132).

28 листопада 2019 року ТОВ «МАНІВЕНО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін (а.с. 52).

31 грудня 2020 року між Клієнтом (ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА" та Фактором (ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС") укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно змісту якої сторони продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року. В цій додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції. Дата укладання залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а.с. 54-60).

31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с. 53).

Із даних витягу з реєстру прав вимоги № 154 від 05 жовтня 2021 року убачається, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 779480887 від 29 липня 2021 року (а.с. 64-66).

05 серпня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС") укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 779480887 від 29 липня 2021 року у сумі 57 251,21 гривень, що підтверджується даними витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року (а.с. 86-92, 92 зворот - 92б).

06 березня 2024 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (клієнт) укладено договір факторингу №06/03/24, за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 100-105).

Із даних Реєстру боржників від 06 березня 2024 року убачається, що до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» від ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 779480887 від 29 липня 2021 року на суму 57 251,21 грн, з яких: 16 099,70 гривень - сума заборгованості по кредиту, 41 151,51 гривень- сума заборгованості по процентам (а.с. 108 а - 108 в).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» вказувало, що заборгованість за кредитним договором № 779480887 від 29 липня 2021 року становить 57 251,21 грн, з яких 16 099,70 грн заборгованість по тілу кредиту, 41 151,51 грн заборгованість по несплаченим процентах за користування кредитом, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах.

На підтвердження свого порушеного права ТОВ «ФК «ЮНІТ КАПІТАЛ» було надано копії:

договору № 779480887 від 29 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 із додатками (а.с. 24-37, 117-122);

договору факторингу № 28/2228-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 126-132);

додатків № 1, 2, 3 до договору факторингу (а.с. 133-136);

додаткових угод № 19, 26, 27 до договору факторингу (а.с. 52-60);

витягу з реєстру (а.с. 64-66);

договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с. 86-91);

додатків № 1, 2, 3 до договору факторингу (а.с. 92, 93-94 зворот);

реєстру прав вимоги (а.с. 92 зворот - 92 б);

договору факторингу № 06/03/24 від 06 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с. 100-105);

додатків № 1, 2, 3 до договору факторингу (а.с. 106-108);

реєстру прав вимоги (том 1 а.с. 108 а - 108 в).

Відповідно до пункту 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Так, відповідно до підпункту 1.3. договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписання Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Надана копії договорів факторингу та реєстрів боржників містить підписи сторін, які підтверджують їх укладення та перехід права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

Колегія суддів констатує, що даними наявних в матеріалах справи договорів факторингу, витягів з реєстру боржників і прав вимоги, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються висновки суду першої інстанції про те, що позивач не набув права вимоги по кредитному договору.

Таким чином, суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів і наданих доказів, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості.

За установлених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Згідно даних розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи, заборгованість відповідача становить 57 251,21 гривень, з яких 16 099,70 гривень- прострочена заборгованість за тілом кредиту, 41 151,51 гривень - прострочена заборгованість по процентам.

Доводів на спростування заявленого розміру заборгованості відповідачем не наведено.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження надання правничої допомоги у суді першої інстанції скаржником надано копію договору про надання правової допомоги від 22 лютого 2024 року (а.с. 96-98), протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 99), додаткової угоди № 5 до договору про надання правової допомоги (а.с. 109-113), копію акту прийому-передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року на суму 5 000,00 гривень.

Так, згідно даних акту прийому-передачі АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІЛ" такі послуги:

- складання позовної заяви / 2 години / 4000,00 гривень;

- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості із боржника / 1 година / 500,00 гривень;

- надання усної консультації стосовно складання позовної заяви 1 година / 500,00 гривень (а.с. 123).

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат у суді першої інстанції, колегія суддів враховує відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, разом з цим вивчення матеріалів справи та усна консультація із складання позовної заяви охоплюється такою послугою, як складання позовної заяви. Відтак, з відповідача на користь позивача за надання правничої допомоги в суді першої інстанції підлягає стягненню 4 000 гривень.

В апеляційній скарзі скаржник вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції становить 4 000,00 гривень, на підтвердження чого надав акт прийому-передачі наданих послуг від 11 березня 2025 року.

Згідно даних акту прийому-передачі наданих послуг від 11 березня 2025 року убачається, що АБ "Тараненко та партнери" надало ТОВ "ЮНІТ КАПІЛ" послугу із складання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року у справі №757/26225/24-ц / 2 години / 4 000,00 гривень (а.с. 175).

Згідно даних платіжної інструкції №2271 від 17 травня 2024 року за подачу позовної заяви позивачем сплачено 2 422,40 гривень судового збору (а.с. 1).

За подачу апеляційної скарги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" сплачено 3 633,60 гривень судового збору, що підтверджується даними платіжної інструкції №11175 від 11 березня 2025 року (а.с. 194).

Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані із сплатою судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», подану адвокатом Тараненком Артемом Ігоровичем, задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове судове такого змісту.

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №779480887 від 29 липня 2021 року у розмірі 57 251,21 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в суді першої інстанції, 4 000,00 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 2 422,40 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 4 000,00 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 3 633,60 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова