Справа № 462/9528/25
провадження 2/462/3540/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., вивчивши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості. Вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд прийшов до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно із ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана (подана) Кудіною А.В. На підтвердження повноважень представника до позовної заяви додано копію довіреності від 05 грудня 2024 року на уповноваження Кудіни А.В., представляти інтереси та вчиняти дії від імені позивача. Вказана довіреність видана в особі генерального директора Ревунова Р.О., який діє на підставі статуту.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої в ухвалі від 08.06.2022 року у справі № 303/4297/20, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 по справі № 910/16580/23 конкретизувала власний висновок, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, дійшовши висновку про те, що крім керівника і члена виконавчого органу, особами, через яких можливе самопредставництво, можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юрособи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

З матеріалів справи не вбачається, що Кудіна А.В., є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» або працівником товариства з відповідними повноваженнями на звернення до суду, оскільки такі повноваження діяти від імені товариства у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Кудіна А.В., є адвокатом або має право діяти у порядку самопредставництва в інтересах заявника (позивача) по даній справі, тому відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

Також, суд зазначає, що статут товариства надано суду не в повному обсязі: текст містить лише частину розділів, що свідчить про наявність пропусків, які можуть істотно впливати на зміст документа та його правове значення. Така неповнота та відсутність ключових положень ставить під сумнів достовірність та доказове значення наданого статуту, а отже, він не може бути використаний як належний доказ для підтвердження наявності чи відсутності у генерального директора відповідних повноважень щодо права самостійної видачі довіреностей на представництво товариства без погодження з іншими особами або зальними зборами.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За вказаних вище обставин позовна заява підлягає поверненню заявнику (позивачу).

Керуючись ст. 13, 60, 175, 185, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання її копії.

Суддя: А.І. Ліуш