ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Цимбал І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 94279995 від 22.04.2024року у розмірі 16 470грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00грн. та 2 422,40 грн. витрат з оплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 22.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Сповіщався належним чином, проте повідомлення не було вручено та повернулось до суду за закінченням терміну зберігання.

У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як убачається з матеріалів справи, 2.04.2024між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 94279995, відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 3 000грн.

08.07.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено, Договір факторингу № 08-07/25 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. Відповідно до умов якого, право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру боржників.

Відповідно до умов кредитного договору 94279995 від 22.04.2024, відповідач отримали в користування кредитні кошти в розмірі 3 000 грн. Строк кредитування 730 днів. Процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0.01% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст.526,1054 ЦК України.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 04.08.2025 року, наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 470 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом 3 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 13 290 грн., заборгованість за відсотками після відступлення права вимоги за кредитним договором в розмірі 180 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст.526,1054 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідачем порушено передбачений договором № 94279995від 22.04.2024 року порядок погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих відсотків, позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню в межах заявлених ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» позовних вимог.

Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що станом на день подання цієї позовної заяви позивач вже поніс витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень, та на підтвердження понесення цих витрат надає до суду копії наступних документів: договір про надання правової (правничої) допомоги від 07.02.2024 року; заявкою за надання юридичної допомоги №40 від 09.07.2025.

Відповідно до ч.2ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Відтак, стороною позивача підтверджені витрати у розмірі 9000,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 18, 76- 81, 89, 141, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю « Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження - 03150 м. Київ, вул. Гедройця Єжи 6,оф.521; заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 470 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. та судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.12.2025.

Головуючий: