Справа №: 403/222/25
провадження №: 2/398/2783/25
"09" грудня 2025 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Подоляк Я.М.,
з участю секретаря судового засідання Коваленко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту,
15.04.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку останнього № НОМЕР_2 , яку він вказав при оформлені кредиту.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги за кредитними договорами та сплачує ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
З врахуванням вищевикладеного просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором у вказаному розмірі, судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача.
Ухвалою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
22.07.2025 року матеріали справи надійшли до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Подоляк Я.М.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві позивач просив розгляд справи здійснювати без участі його представника, у разі неявки відповідача в судове засідання просить провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Виклик відповідача в судові засідання, призначені на 02.10.2025, 27.11.2025 та 09.12.2025 року, було здійснено шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану в установленому порядку. При цьому, поштове відправлення на 02.10.2025 року було отримано відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення на 27.11.2025 року повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судове засідання на 09.12.2025 було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України.
За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно пункту 2.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п.2.3 договору передбачено, що у разі, якщо Клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений п.1.2. договору нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Пунктом 4.3 договору, сторони узгодили, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 цього договору та/або додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3 продовжують нараховуватись за кожень день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.
Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника W5184, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 7 договору, «Реквізити та підписи сторін».
Відповідно до п.2 Додаткової угоди, у зв`язку з відстроченням зобов`язання за Договором, Клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого Графіку розрахунків: термін, на який надано кредит - 25 днів, сума кредиту - 5 000,00 грн, фіксована процентна ставка за день користування - 0,50%, сума відсотків за користування кредитом - 3875,00 грн, кількість прострочених днів (за наявності) - 6, до оплати (всього) - 8 875,00грн. Всі інші положення договору залишаються без змін.
Додаткову угоду відповідачем підписано електронним підписом позичальника W1286, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ договору «Реквізити та підписи сторін».
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюються до укладених в письмовій формі.
Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн.
03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до п.1.1 якого умов якого, в порядку та на умовах визначених цим Договором, клієнт передає фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом.
Згідно п.1.2 Договору факторингу на його підставі фактор стає новим кредитором за зобов`язаннями, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договором, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання передачі відповідно до додатку №2 до цього договору.
Відповідно до п.6.1.Договору, він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2023 року включно.
29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступає ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає права вимоги до боржників.
Відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25 березня 2024 року, назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було змінено на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» чи сплата такої позивачу після укладання договору факторингу.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів і наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 20 125,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - сума основного боргу, 15 125,00 грн - сума прострочених процентів.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення боргу в загальному розмірі 20 125,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 125,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265,280-282,288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: 03126, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Я.М.Подоляк