Справа № 489/8332/25
Номер провадження 2/489/3734/25
05 грудня 2025 року місто Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі позивач або АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект») до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» створено 29.02.2024 в результаті перетворення з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект») та є правонаступником усіх прав та обов`язків підприємства на підставі частини першої статті 14 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 13.05.2024.
ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» надавало (а з 29.02.2024 АТ «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» продовжувало надавати) послуги з постачання теплової енергії для власників/наймачів квартир в багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 (далі - Багатоквартирний будинок), яка на підставі частини другої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за своїм функціональним призначенням відноситься до комунальних послуг.
08.02.2013 ОСОБА_1 підписано Договір приєднання №0330140 про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води. Пунктом 10.1. Договору вказано, що цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2013, а в частині здійснення розрахунків Договір діє до повного їх завершення. Договір вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не заявить про намір розірвати договір або переглянути його умови.
09.10.2020 на адресу відповідача направлено Лист про підписання Договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.
Листом від 20.10.2023 на адресу відповідача направлено лист про необхідність погашення заборгованості.
ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_2 , в силу приписів пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є індивідуальним споживачем послуг і з постачання теплової енергії, що надавались ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», а з 29.02.2024 - AT «НВКГ «Зоря»-«Машпроект».
З 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», яким в Закон України «Про житлово-комунальні послуги» були внесені зміни, зокрема, щодо підстав та порядку укладання з індивідуальними споживачами публічних договорів приєднання.
Так, частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласникам багатоквартирного будинку надано право прийняли рішення (в порядку визначеному законом) та самостійно обрати одну з моделей організації договірних відносин, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням ви внутрішньо будинкових систем, колективний договір, Договір про надання комунальних послуг зі колективним споживачем.
Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірний відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
01.11.2021 на офіційному веб-сайті позивача був опублікований Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який був складений згідно з типовим договором, затвердженим постановою КМУ від 21.08.2019 № 830в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022.
Співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 були проінформовані про опублікування Індивідуального договору шляхом розміщення інформаційного повідомлення на інформаційних стендах будинку.
Враховуючи наявність договору приєднання №0330140, факту реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та не вчинення відповідачем визначених законодавством дій для відключення квартири АДРЕСА_2 від централізованої системи опалення багатоквартирного будинку, суд вважає, що відповідачу фактично протягом 2019-2025 рр. надавалися послуги з постачання теплової енергії на умовах, визначених Індивідуальним договором.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, тепло транспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правилами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують такі послуги.
Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За змістом статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до пунктів 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Положеннями частини першої статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Приписами статті 67 ЖК України унормовано, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря» - «Машпроект» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Інформація про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.12.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв