УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 369/11639/24

провадження № 61-15080ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Рейнарт І. М., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 17 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд». Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виявив надмірний формалізм, поза увагою суду стали обставини, на які заявник посилався при поданні апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції, всупереч положенням абзацу другому частини шостої статті 272 ЦПК України, рахував вручення судового рішення від дати технічного завантаження.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (стаття 354 ЦПК України).

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частини перша, п`ята, шоста статті 272 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що звернувшись із апеляційною скаргою 17 вересня 2025 року, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року.

Апеляційний суд дослідив матеріали справи та встановив, що копію оскаржуваного судового рішення доставлено до електронного кабінету представника ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» 05 серпня 2025 року о 23:20:19 год.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, оскаржуване рішення було ухвалено без належного повідомлення його як відповідача про дату та час судового засідання, що є обов`язковою умовою для заочного провадження відповідно до статті 280 ЦПК України.

??Зазначав, що при поданні ним заяви про перегляд заочного рішення від 20 серпня 2025 року, суд розглянув її з порушенням строку, фактично лише 17 вересня 2025 року, хоча стаття 286 ЦПК України передбачає обов`язковий строк 15 днів, що унеможливило своєчасне оскарження даного рішення.

Вважав такі причини пропуску строку поважними та просив його поновити.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року в період з 05 вересня 2025 року до 16 вересня 2025 року та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

01 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року та відкрити апеляційне провадження у справі.

В обґрунтування вимог, посилався на те, що рішення суду ухвалено заочно, без його участі, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. У матеріалах справи відсутні належні докази вручення йому повістки, що є порушенням статті 128 ЦПК України.

Вказував, що факт постановлення ухвали 15 вересня 2025 року та її оприлюднення лише 17 вересня 2025 року, а також відсутність належного повідомлення його про розгляд справи, об`єктивними і документально підтвердженими поважними причинами, що унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд встановив, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, 29 липня 2024 року ОСОБА_1 подано відзив на позов ТОВ «Юніт Капітал», судом першої інстанції ухвала в порядку статті 281 ЦПК України не постановлялася, а отже справа не була розглянута в заочному порядку.

В рішенні суду першої інстанції від 05 серпня 2025 року відповідачу роз`яснено право, строк та порядок на його оскарження до суду апеляційної інстанції.

Подання відповідачем ОСОБА_1 до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2025 року.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд визнав наведені відповідачем ОСОБА_1 в заяві причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними.

Оцінивши доводи, наведені в заяві на усунення недоліків, суд апеляційної інстанції дійшов мотивованого висновку, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлено не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру, а тому наведені підстави для поновлення процесуального строку є неповажними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, встановивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені причини пропуску цього строку визнані неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують, натомість, заявник наводить мотиви стосовно незгоди з результатом розгляду апеляційним судом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, наполягаючи на суб`єктивній оцінці обставин, які стали підставою для відмови у поновленні процесуального строку.

Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що днем вручення рішення суду першої інстанції слід рахувати 06 серпня 2025 року, оскільки повний текст судового рішення надіслано до електронного кабінету заявника пізніше 17 години 05 серпня 2025 року. Водночас, зазначене не вплинуло на правильність висновку апеляційного суду, оскільки пропуск ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження тривав з 06 серпня 2025 року до 17 вересня 2025 року.

Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник