Справа № 747/96/24
Провадження№ 2-др/747/5/25
У Х В А Л А

іменем України

04.12.2025 року селище Талалаївка

Суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чередніченка Олександра Миколайовича від 02 грудня 2025 року про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПОНОРИ» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2025 року адвокат Чередніченко О.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

При ознайомленні із вказаною заявою встановлено, що питання винесення додаткового рішення по справі про стягнення витрат на правничу допомогу вже розглядалось судом і 01 грудня 2025 року та було відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Чередніченку О.М. в ухваленні додаткового рішення по справі № 747/96/24 щодо розподілу витрат на правничу допомогу адвоката. Представник позивача не погодився із винесеним судом додатковим рішенням та подав 02 грудня 2025 року нову заяву, до якої долучив додаткові докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат, відсутність яких стала причиною відмови у винесенні додаткового рішення 01 грудня 2025 року.

Розглянувши заяву представника позивача від 02 грудня 2025 року, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, що воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Аналіз статей ЦПК України та положень Постанови Пленуму ВСУ вказує на те, що докази на підтвердження понесених судових витрат, що необхідні для винесення додаткового рішення, подаються до суду один раз і додаткове рішення може виноситись один раз. На момент надходження від представника позивача 02 грудня 2025 року заяви про винесення додаткового рішення заявлена ним вимога вже розглядалась судом, в ході розгляду надавалась оцінка доводам і доказам, поданим представником позивача, в ході якої відмовлено у винесенні додаткового рішення. Незгода представника позивача з таким рішенням суду може бути підставою для його оскарження на загальних підставах, а не для подання нової заяви про ухвалення додаткового рішення, до якої долучені деякі інші докази, крім тих, що подавались представником позивача до попередньої заяви.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Чередніченку Олександру Миколайовичу за заявою від 02 грудня 2025 року про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного протягом п`ятнадцяти тридцяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко