Справа № 243/7384/25
Провадження № 2/243/1774/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Рудь Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Примаков Костянтин Олексійович до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого залишилася недоотримана пенсія за період з 29.03.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 644002,50 грн. Після смерті батька ОСОБА_2 єдиними спадкоємцями за законом були він та його матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дружина спадкодавця. Він прийняв спадщину після смерті батька шляхом надання нотаріусу письмової заяви про прийняття спадщини, а його мати ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом сумісного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 у м. Горлівка Донецької області. Зазначив, що 1/2 частина недоотриманої пенсії ОСОБА_2 належала його матері ОСОБА_3 як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя відповідно до норм ч. 2 ст. 61 СК України, а інша 1/2 частина пенсії входила до складу спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . Вказав, що ні йому, ні його матері не було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , та нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не була виділена частка у спільному майні подружжя, а також не встановлений факт родинних зв`язків зі спадкодавцем, оскільки прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_4 », а прізвище батька зазначено « ОСОБА_5 », тож він був вимушений звернутися до суду. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.20 у справі № 243/7222/23 встановлено факт родинних зв`язків, а саме, що позивач є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/4 частку недоотриманої пенсії за період з 29 березня 2020 року по 31 березня 2023 року в сумі 161000,63 грн. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з: 1/2 частки недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в сумі 322001,25 грн., які належали спадкодавцю ОСОБА_3 як спільне майно подружжя та які за життя вона не отримала; 1/4 частки недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в сумі 161000,63 грн., які ОСОБА_3 успадкувала за законом після смерті ОСОБА_2 та які за життя вона також не отримала, а також недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з січня 2022 року по січень 2025 року в сумі 215071,79 грн. Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , але постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. від 07.08.20 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки встановлено невідповідність написання прізвища у спадкодавця та спадкоємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Тому, просить суд встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , та визнати за позивачем право власності на 1/2 частки недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в сумі 322001,25 грн., які належали спадкодавцю ОСОБА_3 як спільне майно подружжя та які за життя вона не отримала; 1/4 частки недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в сумі 161000,63 грн., які ОСОБА_3 успадкувала за законом після смерті ОСОБА_2 та які за життя вона не отримала, а також на недоотриману пенсію ОСОБА_3 в сумі 215071,79 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі та позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представником відповідача ОСОБА_7 направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ГУПФУ в Донецькій області не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 з наступних підстав. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.08.2014 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа, та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 28.02.2016. З 01.03.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_2 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.04.2023 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та у квітні 2023 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 644002,50 грн. за період з 29.03.2020 по 31.03.2023. Звернення спадкоємців з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , що передбачено статтею 52 Закону №1058, станом на теперішній час відсутні. Водночас Головне управління звертає увагу суду, що пенсія за період з 01.03.2016 по 28.03.2020 ОСОБА_2 не нараховувалась.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) перебувала на обліку Головному управлінні з дислокацією у м. Костянтинівці як внутрішньо переміщена особа та отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Нарахування пенсійних коштів ОСОБА_3 не проводилось з 01.03.2016 у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію пенсіонера в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. ОСОБА_3 із заявою щодо поновлення виплати пенсії на контрольованій українською владою території у встановленому порядку до органів Пенсійного фонду України не зверталася. Інформація про проходження ОСОБА_3 фізичної ідентифікації особи в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду України відсутня. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2025 у зв`язку зі смертю пенсіонерки ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно свідоцтва про смерть від 31.01.2025 серія НОМЕР_3 , місце смерті ОСОБА_3 є Донецька область, м. Горлівка. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Горлівський район є тимчасово окупованою рф територією України з 07.04.2014. На лист приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. Головним управлінням в березні 20 року надіслана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 в сумі 215071,79 грн за період з 26.02.2022 по 31.01.2025 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. За наявною інформацією, за життя з часу припинення пенсійних виплат ОСОБА_3 , яка мешкала на тимчасово окупованої території України, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення рф не зверталася, а відтак пенсія за період з 01.03.2016 по 31.01.2025 не підлягала нарахуванню і не була їй нарахована.

Крім того, ОСОБА_3 , з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, яке видається в разі смерті одного з подружжя не зверталася до нотаріальної контори, у зв`язку з чим до виділення частки померлого і видачі свідоцтва про право власності іншому із подружжя у праві спільної сумісної власності, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю, який прийняв спадщину неможлива. Крім того, відсутнє документальне підтвердження факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем ОСОБА_3 через різне написання їх прізвищ. Основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Крім того, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Застосування іншого підходу призведе до того, що суд фактично перебере на себе функції нотаріуса у таких спадкових справах. Доказів того, що позивачем було оскаржено постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину суду не надано. Отже, позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування до Головного управління ПФУ в Донецькій області є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів, що станом на час подання позову мав право на таке спадкування.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження (заповненого російською мовою) серії НОМЕР_4 , виданого 09 квітня 1971 року Ц-Міським р/б РАЦС м. Горлівки Донецької області, рос. мовою « ОСОБА_1 » народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Горлівка Донецької області, його батьками є рос. мовою « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 ».

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 09.11.2023, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Горлівка Донецької області, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії паспорту громадянина України, виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Саксаганським РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 02.07.2010 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Горлівка Донецької області.

З метою отримання спадщини після померлої матері, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому в цьому було відмовлено на тій підставі, що неможливо встановити родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 , оскільки прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_4 », а прізвище матері зазначено « ОСОБА_5 ». Відмова нотаріуса оформлена у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2025.

Отже, у наявних у позивача ОСОБА_1 документах містяться суперечності у написанні його прізвища, що викликає у нотаріуса сумніви у встановленні родинних відносин.

В паспорті ОСОБА_1 , прізвищем зазначене « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_5 », як у свідоцтві про народження, однак збігається ім`я, по-батькові, дата та місце народження ОСОБА_1 .

Крім того, судом враховано, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2025 у справі № 243/7222/23, яке набрало законної сили 25 вересня 2025 року, встановлено факт родинних зв`язків, а саме, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

У зв`язку з чим, оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спорідненості між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, та приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Приймаючи до уваги, що від встановлення даного факту родинних відносин залежить виникнення особистих майнових прав позивача, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 21.03.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Горлівка Донецької області, в Україні.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31.01.20, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Горлівка Донецької області, в Україні.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданого 18.07.1960 Калінінським рай РАЦС м. Горлівки Сталінської області, ОСОБА_8 , 18 липня 1960 року уклала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.20 у справі № 243/7222/23, яке набрало законної сили 25 вересня 2025 року, було встановлено розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 - 644002,50 грн. за період 29.03.2020 по 31.03.2023 та порядок її спадкування спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/4 частку недоотриманої пенсії за період з 29 березня 2020 року по 31 березня 2023 року в сумі 161000,63 грн.

Окрім того, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що в силу ст. 60,61,70 Сімейного кодексу України, оскільки недоотримана пенсія ОСОБА_2 є також об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то 1/2 її частка (322001, грн.) належить дружині ОСОБА_2 ОСОБА_3 , а інша 1/2 частка недоотриманої пенсії є спадщиною, а оскільки спадщина поділяється між спадкоємцями у рівних частках, то частка у спадщині, яка належить позивачу ОСОБА_1 , становить 161000,63 грн.

Згідно Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.03.2025, недоотримана пенсія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , за період з 26.02.2022 по 31.01.2025 року складає 215071,79 грн.

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 19/20 від 14.02.2025, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В., позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 шляхом звернення із заявою до нотаріуса. Заповіти спадкодавця відсутні. Окрім позивача із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто більше не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину відсутні.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Русавської Т.В. від 07.08.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки встановлено невідповідність написання прізвища у спадкодавця та спадкоємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також оскільки нотаріусом остаточно не встановлено коло спадкоємців, які прийняли спадщину, оскільки склад сім`ї ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не підтверджується жодним документом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 19 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 2 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, оскільки недоотримана пенсія ОСОБА_2 є також об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то 1/2 її частка (322001, грн.) належала його дружині ОСОБА_3 , а інша 1/2 частка недоотриманої пенсії увійшла до складу спадщини, яку прийняли позивач ОСОБА_1 шляхом звернення до нотаріуса та дружина спадкодавця - ОСОБА_3 шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в рівних частках, тобто по 1/4 частки його недоотриманої пенсії. Таким чином судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 на день її смерті фактично належало 3/4 недоотриманої пенсії її чоловіка ОСОБА_2 , а за позивачем було визнано у судовому порядку право власності на 1/4 частку недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

Таким чином, судом встановлено, що за життя мати позивача ОСОБА_3 мала право на одержання недоотриманої пенсії її чоловіка, а саме на 1/2 частку якої вона мала право, як на об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, а на іншу 1/4 частку в порядку спадкування за законом, а також недоотримала свою особисту пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак не зміг отримати дане свідоцтво через незалежних від нього причин, а іншого захисту порушених прав позивача ніж судового не існує.

При таких обставинах, позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом у позасудовому порядку, що порушує його право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на вищевказані суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , які належали спадкодавцю ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 7586,34 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, , 316, 317, 321, 328, 1216, 1217, 1218, 1227, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 229, 235, 9, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 (одну другу) частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в сумі 322001 (триста двадцять дві тисячі одна) гривня 25 копійок, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 (одну четверту) частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в сумі 161000 (сто шістдесят одна тисяча) гривень 63 копійки, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 на недоотриману пенсію за період з 26 лютого 2022 року по 31 січня 2025 року в сумі 215071 (двісті п`ятнадцять тисяч сімдесят одна) гривня 79 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.Г. Пронін