Справа № 559/1988/25
Провадження № 2/161/4483/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали цивільної справи № 559/1988/25, відповідно до ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.06.2025, за підсудністю.

Відповідно до даної позовної заяви позивач просить визначати ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини за законом.

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , та земельні ділянки площею 2.8913 га., кадастровий номер - :03:000:0034, площею 0,0853 га., кадастровий номер - :03:000:0315, площею 0.6000 гa., кадастровий номер - :01:000:0736.

На підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За життя матері позивач здійснював догляд за нею, підтримував будинок та господарство в належному стані, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину.

До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся лише 26 листопада 2024 року та отримав відмову.

Причина пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною, оскільки за життя матері він здійснював догляд за нею, підтримував будинок та господарство матері в належному стані, тому вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину. Окрім цього, посилається на те, що з моменту введення воєнного стану в Україні перебував в стресі за безпеку своєї родини, а тому не звертався нотаріальні органи, а з 27.04.2024 року перебуває в лавах ЗСУ.

Таким чином, вважає, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкоджали йому вчасно в установлений законодавством України строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

З метою забезпечення реалізації права на спадщину після смерті матері позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 47).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 73).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив позовні вимоги задовольнити (а.с.77).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову.(а.с.77).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Як визначено в статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , вказане підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 12 листопада 2024 року (а.с.4).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельні ділянки площею 2.8913 га., кадастровий номер - :03:000:0034, площею 0,0853 га., кадастровий номер - :03:000:0315, площею 0.6000 гa., кадастровий номер - :01:000:0736 (а.с.12 зворот-24).

ОСОБА_3 заповіту на випадок своєї смерті не залишила, отже спадкування здійснюється за законом.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.28).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса № 02-14/26 від 26.11.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с.26).

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б., за наслідками розгляду отримав відповідь № 02-14/26 від 26.11.2024 року, з якої слідує, що він з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся з пропуском строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим йому рекомендовано звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.26).

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки за життя матері він здійснював догляд за нею, підтримував будинок та господарство матері в належному стані, тому вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину. Окрім цього, посилається на те, що з моменту введення воєнного стану в Україні перебував в стресі за безпеку своєї родини, а з 27.04.2024 року перебуває в лавах ЗСУ.

Як вбачається, з копії довідки військової частини 99 77 від 11 листопада 2024 року № 08/1983, ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - техніка (фахівця зв`язку) групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ НОМЕР_4 ) Державної прикордонної служби України з 27.06.2024 року по теперішній час (а.с.30).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 три місяці після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст судового рішення складений 10 грудня 2025 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова