Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1746/25
Провадження № 2/935/573/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із вказаним вище позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №7346866 від 06.12.2023 року у розмірі 53640,00 грн., а також судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 06.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №7346866.

Відповідно до умов договору сума кредиту складає 15000 грн., строк кредиту 360 днів, процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредитування. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договорм строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки передбачані договором. 27.01.2025 було укладено договір № 27.01.2025 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7346866.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 7346866 від 06.12.2023, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 53640,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 14040,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 39600,00 грн. Також, представник позивача просив стягнути судові витрати в тому числі на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Будь-які інші заяви чи клопотання до суду не надходили, а тому суд провів засіданні без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду. До суду надійшла заява представника відповідача адвоката Кушніренка А.В. в якій він просить у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю, оскільки заявлена сума витрат в розмірі 16 000 грн є необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 141 ЦПК України, так як є неспівмірною та складає 1/3 від загальної суми боргу. Також просить справу розглядати без участі відповідача та представника відповідача, а тому суд розглянув справу без участі відповідача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 грудня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 7346866.

Відповідно до п. 1.2 договору товариство надає клієнту кредит у гривні, споживач зобов`язується одержати кредит та повернути кошти кредиту, сплатити проценти, за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно пункту 1.3 договору тип кредиту кредит, сума кредиту складає 15000,00 грн., строк кредиту 360 дні (п. 1.4 договору).

Відповідно до розділу 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок сопживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Вказаний догововір підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом НОМЕР_2 .

На підтвердження перерахування та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 15 000 грн надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих №20250129-2.1 від 29.01.2025, з якого вбачається, що 06.12.2023 о 15.12 було перерахування суми 15 000 грн на карту № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 40899912.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7346866 складеного ТОВ «Авентус Україна» загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 53640,00грн., яка складається з: 14040,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 39600,00 грн заборгованість за відсотками.

27 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф відповідно до умов якого первісний кредитор (клієнт) передає, а фактор приймає право грошової вимоги, за кредитними договорами згідно реєстру боржників.

З реєстру боржників від 27.01.2025 року до Договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27 травня 2025 року вказано, що ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором у сумі 53640,00 грн, з яких 14040 грн. заборгованість за кредитом, 39600,00 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 вищевказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у інтернеті або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 вищевказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 уклала кредитний договір №7346866 від 06.12.2023 року з ТОВ «Авентус Україна» за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 15000,00 грн.

Тобто, ТОВ «Авентус Україна» як первісний кредитор, свої зобов`язання за кредитним договором №7346866 від 06.12.2023 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до визначених умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень, власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача, та не отримання грошових коштів в якості кредитних на вказану банківську карту.

Відповідачем не доведено обставин належного виконання нею умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків відповідно до умов погоджених у договорі.

Таким чином суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 53640,00 грн, з яких 14 040 грн. заборгованість за кредитом, 39600 грн. заборгованість за процентами.

Щодо стягнення судових витрат у тому числі на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 16 000,00 грн., які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, в матеріалах справи наявні: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року укладеного між ТОВ «Факторинг партнерс» та АО «Лігал Асістанс», заявка на надання юридичної допомоги № 93 від 02.06.2025, витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025.

В той же час в даному випадку суд враховує, заяву відповідача про відмову у задоволенні витрат на правничу професійну допомогу та, те що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.

Представник позивача направив до суду запереченння на клопотання про зменшення судових витрат, так як витрати на надану професійну правнису допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того ,чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Так, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 3000 грн.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», ЄРДПОУ: 42640371 заборгованість за кредитним договором №7346866 від 06.12.2023 року у розмірі 53640 (п`ять тисяч шістсот сорок) грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

В решті розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄРДПОУ 42640371, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО