Номер провадження: 22-ц/813/7862/25
Справа № 946/2770/25
Головуючий у першій інстанції Бортейчук Ю. Ю.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сікорська Ірина Станіславівна, на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 червня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Бортейчука Ю.Ю., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

17.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 17.04.2021 року ОСОБА_1 , за допомогою сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, було подано заявку на отримання кредиту №9 та 17.04.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9, за яким ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» надало відповідачці кредит у сумі 7 300,00 грн. зі сплатою відсотків 2,71% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір укладено строком на 30 днів.

10.05.2024 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 10052024/1, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 9 від 17.04.2021 року.

Внаслідок невиконання умов кредитного договору, у позичальника виникла заборгованість у розмірі 38 942,13 грн., з яких: 7 300,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 31 642,13 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити його вимоги. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2025 року позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором № 9 від 17.04.2021 року у розмірі 38 942,13 грн., з яких: 7 300,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31 642,13 грн. - заборгованість за відсотками, а також, витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.97-99).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного Одеської області від 19.09.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12.06.2025 року було відмовлено (а.с.152-153).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сікорської І.С., ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду, ухвалення нового судового рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.155-159).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (а.с.168-177).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 08.12.2025 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а саме: 08.12.2025 року.

Колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалами Одеського апеляційного суду від 10.10.2025 року (а.с.165), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.166-167).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та стягуючи відсотки у розмірі 31 642,13 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у визначеному розмірі.

Однак, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з розміром відсотків, стягнутих судом першої інстанції, а також із розміром витрат на правничу допомогу, стягнутих з відповідача на користь позивача, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2021 року ОСОБА_1 , за допомогою сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/,було подано Заявку на отримання кредиту №9 та 17.04.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» , та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 9, за яким ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» надало відповідачці кредит у сумі 7 300,00 грн. зі сплатою відсотків 1,71% (лояльна ставка) від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір укладено строком на 30 днів. У договорі також зазначено, що зазначений строк може бути продовжено у порядку та на умовах вказаного договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) на законодавчому рівні було встановлено порядок укладення договорів в мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (ч. 3 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розмішені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст. 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону).

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір № 9 від 17.04.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та ОСОБА_1 , було укладено в електронній формі із застосування верифікації та наданням персональних даних відповідача.

Згідно із п. 9.2. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Правила) та Паспорт споживчого кредитування, що надано позичальнику до укладення цього договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких, розміщений на сайті Товариства https://cashberry.com.ua/.

Відповідно до п. 9.4. Кредитного договору, цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Позичальником зобов`язань за ним. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії цього Договору.

Згідно з п. 9.10. Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту в Особистий кабінет Позичальника та/або на електрону адресу Позичальника для ознайомлення та підписання. Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Позичальнику на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Згідно із п. 9.17 Кредитного договору, сторони домовились, що примірник цього Договору вважається отриманим Позичальником, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану Позичальником в Особистому кабінеті/Договорі та/або безпосередньо в Особистий кабінет. У випадку відправлення цього Договору в Особистий кабінет, Позичальник приймає та підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладання цього договору, та які дають можливість Позичальнику переглядати укладений цей Договір, завантажити його на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати у формі, що унеможливлює зміну його змісту. В цьому випадку датою відправлення цього Договору вважається дата, з якої Позичальнику в Особистому кабінеті стає доступним текст укладеного цього Договору.

Таким чином, зазначені Позичальником дані Особистого кабінету відображено у доданій до позову Заяві позичальника № 9 від 17.04.2021 року, що включає в себе і номер банківської картки, визначеної для зарахування кредитних коштів.

Відповідно до п. 9.18. Кредитного договору, всі додатки до цього Договору підписані Сторонами є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідач, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7 300,00 грн., на картку № НОМЕР_1 , зазначену позичальником при оформленні Кредитного договору (п. 2.1.).

Наведене підтверджується п. 10 договору: реквізити та підписи сторін (а.с.30-35).

В своїй постанові від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовій формі.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, підтверджено укладання ОСОБА_1 кредитного договору, який підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу позичальника на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету на офіційному сайті первісного кредитора - ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС».

З врахуванням викладеного, посилання заявника апеляційної скарги на те, що позивачем не було доведено факту укладання між сторонами кредитного договору, є безпідставними.

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 38 942,13 грн., з яких: 7 300,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 31 642,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.25-28).

Проте, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру відсотків за користування крутними коштами, виходячи з таких підстав.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит в сумі 7 300,00 грн., строк кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,71% (лояльна процентна ставка) 2,71% (базова процентна ставка) від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Позивачем було заявлено вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38 942,13 грн., з яких: 7 300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31 642, 13 грн. заборгованість за відсотками.

Тобто заборгованість за відсотками більш ніж в чотири рази перевищує заборгованість за основним боргом.

Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.

Аналогічний висновок міститься у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.02.2025 року, у справі № 679/1103/23.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, апеляційний суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 7 300,00 грн., а всього у розмірі 14 600 грн., що в загальній сумі складає 37,49% від пред`явлених позовних вимог (38 942,13 грн.)

Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн., що були стягнуті з відповідача на користь позивача, є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, а також не відповідає принципам пропорційності заявлених позовних вимог задоволеним.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи заяву позивача про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 9 000,00 грн. на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що визначений розмір підтверджено наданим позивачем розрахунком.

Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром витрат позивача на правничу допомогу, виходячи з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було додано: договір № 42649746 від 01.05.2025 року, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.М. про надання правничої допомоги; детальний опис наданих робіт адвокатом; Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 02.05.2025 року.

Згідно вказаного Акту, адвокатом позивачу було надано наступні послуги:

-правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надання правових рекомендацій (консультацій), вартістю 3 750,00 грн.;

-складання позовної заяви, вартістю 3 750 грн.;

-формування додатків до позовної заяви, вартістю 750,00 грн.;

-консультація щодо документів та доказів, надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі, вартістю 750,00 грн. (а.с.18, 28, 36-38).

Як вбачається з матеріалів справи, остання розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи (а.с.95).

Так, Верховний Суд у постанові від 22.12.2021 року у справі № 873/212/21 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).

З урахуванням викладеного, враховуючи складність даної справи та обсяг виконаних робіт, а також те, що справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та про необхідність покладення на ОСОБА_1 обов`язок по сплаті судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у суді першої інстанції у розмірі 3 374 грн., що складає 37,49% від заявлених позовних вимог.

При цьому колегія суддів виходить із принципів розумності, справедливості, складності даної судової справи, а також пропорційності заявлених позовних вимог задоволеним.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, зважаючи на те, позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, на 37,49%, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі908,16 грн.

За подачу апеляційної скарги апелянт мала сплатити 3 633,60 грн. Проте, ОСОБА_1 було сплачено 4 542,00 грн.(а.с.161).

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, на 62,51%, з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 271,36 грн. (3 633,60 х 62,51% = 2 271,36).

Також зважаючи на те, що зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сікорська Ірина Станіславівна, задовольнити частково.

Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 червня 2025 року змінити.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , заборгованість за кредитним договором № 9 від 17.04.2021 року у розмірі 14 600,00 (чотирнадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок), з яких: 7 300,00 (сім тисяч триста гривень 00 копійок) - заборгованість за тілом кредиту, 7 300,00 (сім тисяч триста гривень 00 копійок) заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908,16 (дев`ятсот вісім гривень 16 копійок), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3 374,10 (три тисячі триста сімдесят чотири гривні 10 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 271,36 (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню 36 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева