Справа № 442/9383/25
Провадження № 2-з/442/11/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Попів-Кішко Р.Й. про забезпечення позову подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Володимирівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.,

ВСТАНОВИЛА:

10.12.2025 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Попів-Кішко Р.Й. про забезпечення позову подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Володимирівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, де заявник просить накласти арешт на вкартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 630 від 29 липня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любовю Володимирівною ( реєстраційни номер об"єкта нерухомого майна 020)

Заява мотивована тим, що він має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину № 630 від 29 липня 2025 року, виданого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любовю Володимирівною та скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 020 від 29 липня 2025 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 з одночасним виключенням з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 60904616 від 29 липня 2025 року про реєстрацію права власності., після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки він є фактичним спадкоємцем за законом після смерті померлого брата , вище вказане свідоцтво про право на спадщмну має намір оспорти , відтак вважає, що без вжиття заходів по забезпеченню позову існує велика ймовірність відчуження відповідачем нерухомого майна, що призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1, ч.7 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Тобто такі заходи повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів, які б підтверджували родинні відносини заявника із спадкодавцем, не надано доказів звернення останнього до нотаріального органу з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , не надно доказів реального наміру відповідача відчужити майно та бажання навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову на даний час є передчасною та у її задоволенні слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями149-154,259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Попів-Кішко Р.Й. про забезпечення позову подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Володимирівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину- відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.І. Гарасимків