Справа № 676/4271/25
Номер провадження 2/676/2471/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,

за участю позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача-відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_4 ,

представника виконавчого комітету

Кам`янець-Подільської міської ради

як органу опіки і піклування Кандаурової Н.М.,

розглянувши в режимі відеконференції цивільну справу № 676/4271/25 ( провадження 2-з/676/51/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради про визначення проживання місця дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради про визначення проживання місця дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини.

До початку судового розгляду справи по суті сторонами надана спільна заява про укладення мирової угоди.

За змістом мирової угоди сторони узгодили такі положення.

1. Предмет угоди

1.1. Сторони, усвідомлюючи свою спільну відповідальність за виховання, розвиток та добробут дитини, ознайомившись зі ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України - право сторін укласти мирову угоду; ст. 255 ЦПК України - наслідки затвердження мирової угоди; ст. З, 7 Сімейного кодексу України - принцип пріоритету прав та інтересів дитини, дійшли згоди щодо визначення її постійного місця проживання, участі кожного з батьків у вихованні, спілкуванні та вирішенні питань, що стосуються дитини.

2. Місце проживання дитини

2.1. Визначити постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 .

2.2. Визначення місця проживання дитини з Батьком жодним чином не обмежує і не применшує ОСОБА_6 у реалізації її рівних з Батьком прав на виховання, навчання та спілкування з Дитиною

3. Участь матері у вихованні та спілкуванні з дитиною

3.1. Мати має право без обмежень спілкуватися з дитиною у будь-який зручний для сторін час, з урахуванням режиму дня, навчання, відпочинку та стану здоров`я дитини, узгодивши такий з батьком.

3.2. Сторони домовились, що спілкування матері з дитиною відбувається у доброзичливій формі, без тиску, суперечок або приниження гідності іншого з батьків.

3.3. Сторони зобов`язуються сприяти контактам дитини з іншим із батьків і не чинити перешкод у побаченнях, телефонному чи онлайн-спілкуванні, враховуючи бажання та емоційний стан Дитини, не вчиняючи психологічного тиску щодо Дитини.

3.4. Під час свят, канікул або особливих подій сторони узгоджують час і формат участі кожного з них у житті дитини.

3.6. Встановити, що у випадку не повернення дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові, ОСОБА_2 , матір`ю, ОСОБА_1 після побачення з дитиною в порядку участі матері у вихованні дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному відібранню від матері та передачі батькові.

3.7. У разі якщо Дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не передана Батькові, ОСОБА_2 , після побачення з дитиною в порядку участі Матері у вихованні дитини протягом 24 годин з моменту закінчення узгодженого часу побачення, Мати, ОСОБА_1 , зобов`язується сплатити на користь Батька суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гри. 00 коп. за кожен день порушення узгодженого часу повернення.

У разі не сплати суми зобов`язання протягом двох календарних днів від дати виникнення порушення у добровільному порядку, сума зобов`язання підлягає стягненню у примусовому порядку-

3.8. У разі безпідставного перешкоджання Батьком, ОСОБА_2 , у спілкуванні Матері, ОСОБА_1 , з Дитиною у погоджений спільно час, Батько зобов`язується сплатити на користь Матері суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гри. 00 коп. за кожен випадок такого порушення. У разі не сплати суми зобов`язання протягом двох календарних днів від дати виникнення порушення у добровільному порядку, сума зобов`язання підлягає стягненню у примусовому порядку.

4. Комунікація між батьками

4.1. Сторони погоджуються підтримувати спілкування щодо дитини у спокійній, конструктивній формі.

4.2. Основним каналом зв`язку сторони визначають Telegram з використанням контактного номеру Батька НОМЕР_1 та контактного номеру Матері НОМЕР_2 .

4.3. Повідомлення щодо здоров`я, навчання, планів чи зміни графіка передаються завчасно, але не пізніше ніж за 24 години.

4.4. Сторони зобов`язуються не обговорювати особисті конфлікти при дитині, не втягувати її у суперечки та не використовувати як засіб тиску.

4.5. Усі питання щодо дитини сторони вирішують через діалог або за потреби із залученням психолога чи медіатора.

5. Виїзд дитини за межі України

5.1. Заборонити до 06.12.2036 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 за відсутності згоди батька дитини на виїзд за кордон дитини, посвідченої нотаріально у встановленому Законом порядку.

5.2. Дозволити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за кордон у супроводі матері ОСОБА_1 виключно за наявності згоди батька дитини на виїзд за кордон дитини, посвідченої нотаріально у встановленому Законом порядку.

5.3. Дозволити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за кордон у супроводі батька ОСОБА_2 за наявності згоди матері дитини на виїзд за кордон дитини, посвідченої нотаріально у встановленому Законом порядку.

5.4. Дозволити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд за кордон у супроводі інших осіб уповноважених батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом надання згоди батьків дитини на виїзд за кордон дитини, посвідченої нотаріально у встановленому Законом порядку.

5.5. Встановити, що у разі порушення строків перебування дитини за кордоном, перебування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордоном є незаконним. Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає негайному поверненню/видворенню до України, тобто компетентні органи країни перебування дитини зобов`язані негайно повернути/видворити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до України.

5.6. У разі виникнення надзвичайних обставин (евакуація, небезпека життю або здоров`ю дитини, необхідність лікування), батько, з яким проживає дитина, має право тимчасово вивезти дитину без попередньої згоди матері, негайно повідомивши її про місце перебування дитини.

6. Судові витрати

6.1 Сторони домовились, що судові витрати, понесені у справі, залишаються за кожною зі сторін.

7. Інші умови

7.1. Сторони підтверджують, що укладають цю Мирову угоду добровільно, без будь-якого примусу, повністю усвідомлюючи її зміст та правові наслідки.

7.2. Сторони заявляють, що ні у процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб.

7.3. Сторони підтверджують, що умови угоди не порушують їх прав та інтересів, а також не порушують прав і законних інтересів Дитини та відповідають її найкращим інтересам.

7.4. Сторони визнають та підтверджують, що ухвала про затвердження даної Мирової угоди буде виконавчим документом та може бути подана для її примусового виконання негайно після набрання нею законної сили, а також надана Адміністрації Державної прикордонної служби України в частині виконання угоди щодо обмежень виїзду Дитини за кордон.

7.5. Ця Мирова угода складена українською мовою у трьох примірниках по одному для кожної сторони та один для долучення до матеріалів судової справи №676/4271/25, яка перебуває у провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, та укладена відповідно до вимог:

Цивільного процесуального кодексу України (ст. 207, 255, 141, 142);

Сімейного кодексу України (ст. З, 7, 12, 141, 153, 157, 158, 160, 161, 180-183);

Цивільного кодексу України (ст. 313);

Закону України «Про охорону дитинства» (ст. 12, 18);

Конвенції ООН про права дитини (ст. З, 9);

Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. «Про правила перетинання державного кордону громадянами України».

7.6. З моменту підписання Сторонами та затвердження судом мирової угоди провадження у справі закривається. Наслідки затвердження судом цієї мирової угоди і закриття провадження у справі, передбачені ст.207, 255, 256 ЦПК України, Сторонам відомі і зрозумілі.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник просили затвердити мирову угоду.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник просили затвердити мирову угоду.

Представник органу опіки і піклування вважає, що угода може бути затверджена.

Сторонам роз`яснено умови укладеної угоди та наслідки її затвердження.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подану сторонами мирову угоду, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб (ч. 1 ст. 207 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 207 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено, що у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За практикою Верховного Суду мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди.

Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд. Тому припинення судового процесу та закриття провадження у справі, за змістом частини четвертої статті 207 ЦПК України, є безальтернативним результатом затвердження судом мирової угоди.

За своїм змістом процедура закінчення розгляду справи укладенням мирової угоди складається з декількох послідовних дій, що вчиняються сторонами та судом:

1) сторони справи укладають мирову угоду;

2) сторони повідомляють суд про укладання мирової угоди, подавши до суду спільну письмову заяву про це;

3) суд роз`яснює сторонам наслідки укладення сторонами мирової угоди;

4) суд перевіряє:

- чи не обмежені представники сторін вчинити дії з укладання мирової угоди;

- чи мирова угода укладається сторонами на підставі взаємних поступок;

- чи стосується мирова угода лише прав та обов`язків сторін;

- якщо у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, то чи мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб;

Для цього суд враховує правильність формулювання, що забезпечить точність та недвозначність тлумачення усіх пунктів угоди, врахування інтересів сторін, що забезпечує баланс прав батьків, виходячи перш за все з інтересів дитини, захист від майбутніх ризиків, що допоможе уникнути спірних ситуацій в майбутньому.

Крім цього, виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди. Затвердженням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Як вбачається з поданої спільної заяви, сторонами укладена мирова угода.

Однак зі змісту мирової угоди вбачається, що вона стосується не лише їх прав та обов`язків, що пов`язані з визначенням місця проживання дитини та участі у її вихованні, а також прав та обов`язків інших осіб, крім цього містить пункти, які містять не рівноправні формулювання щодо обох батьків, розмиті формулювання, які незрозуміло як будуть виконуватись, а також положення, які не відповідають вимогам закону.

Так, п.3.4 мирової угоди містить неконкретизовані формулювання, які можуть створити спірні ситуації в майбутньому.

П. 3.6 та п. 3.8 мирової угоди містить нерівнозначні формулювання щодо батьків, зокрема щодо матері визначається порушенням будь-яке «неповернення дитини батькові», а щодо батька визначається «безпідставне перешкоджання», разом з тим, причини неповернення дитини матір`ю також можуть бути поважними і непереборними. Також, визначені пункти містять матеріальну відповідальність невиконання положень угоди у вигляді штрафу, що не передбачено чинним законодавством. У порядку цивільного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права, однак, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних дій іншої сторони у подальшому, оскільки, на час розгляду справи таких не існує. Крім того, незрозуміло, яким чином і хто має здійснювати виконання такого штрафу. Натомість, положеннями ст. 208 ЦПК України передбачена відповідальність за невиконання мирової угоди.

Пункти 5.1, 5.2, 5.3 мирової угоди містять положення з обмеженням до 06.12.2036 року, що суперечать чинному законодавству, зокрема на території України введено воєнний стан, тому виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини.

Так, відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України. Таким чином, законодавчо визначено, що в умовах воєнного стану процедуру перетину кордону дитини спрощено з урахуванням найвищих інтересів дитини та з міркувань її безпеки.

Також п. 5.4 мирової угоди містить положення, які стосуються осіб ( без визначення хто саме), які не є сторонами у справі, однак порядок виїзду за межі України дитини із особами, які не є батьками, законодавчо врегульований і не потребує додаткового врегулювання.

Пункт 5.5 мирової угоди містить зобов`язання компетентним органам країни перебування дитини вчинити певні дії щодо повернення/видворення дитини, однак у суду немає таких повноважень надавати вказівки зобов`язального характеру іноземним органам та їх посадовим особам.

Пункт 5.6 мирової угоди містить право виїзду дитини у надзвичайних ситуаціях лише батька, натомість у матері такого права немає навіть за умови надзвичайної ситуації, що не тільки порушує рівність прав матері та батька, а і може мати вплив на безпеку життя та здоров`я дитини у випадку, коли надзвичайна ситуація настане під час перебування дитини з матір`ю.

За таких обставин, враховуючи вищевикладені зауваження щодо змісту та формулювання окремих положень мирової угоди, щодо яких самі ж сторони висловлювали сумніви, а також те, що за наслідками розгляду заяви про затвердження мирової угоди та мирової угоди, суд може прийняти рішення лише про її затвердження або відмову в затвердженні, суд не може затвердити її з таким змістом.

При цьому, суд критично оцінює доводи адвоката Якименко М.М., який наполягав на затвердженні мирової угоди судом, оскільки вона є доволі «вистражданою», оскільки Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час затвердження мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, тому не допустимий формальний підхід до прийняття такого рішення у справі, тим більше, коли це стосується інтересів дитини не лише зараз, а і на перспективу.

Натомість, суд всіляко підтримує бажання сторін вирішити даний спір виключно мирним шляхом, в зв`язку з чим роз`яснює сторонам, що вони мають право звернутись повторно із мировою угодою, в якій будуть усунуті виявлені недоліки та протиріччя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 76, 77, 89, 129, ч.ч.1, 2 ст.149, п.2, 6, ч.ч. 1, 10 ст.150, ст.ст.153, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У затвердженні мирової угоди від 21.11.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі № 676/4271/25 ( провадження 2-з/676/51/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради про визначення проживання місця дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини.

Одночасно роз`яснити сторонам, що вони мають право після усунення вказаних недоліків звернутись до суду із мировою угодою та заявою про її затвердження.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2025 року.

Суддя Л.М. Гладій