Справа № 635/5095/25
Провадження № 2/635/4638/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Старишко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Мереф`янської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, Виробниче-комерційне підприємство «Служба замовлення», Комунальне некомерційне підприємство Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» про встановлення юридичного факту та скасування державної реєстрації заборони відчуження об`єкту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Мереф`янська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- встановити факт, що комплекс нежитлових будівель Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа вулиця Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 148 та будинок за адресою : АДРЕСА_1 зазначений в «Извещении о выдаче ссуды» виданим 05.08.1959 року Мерефянським склозаводом не є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна;

- с касувати державну реєстрацію заборони відчуження об`єкту нерухомого майна (архівний запис), а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка накладена на підставі обтяження: повідомлення б/н, 05.08.1959, Мереф`янського склозаводу, яка зареєстрована реєстратором: Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Перша Харківська ДНК), 15.08.2007 року за № 5487744, реєстраційний номер обтяження 5487744 у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, архівний номер 14074HARKOV1, архівна дата: 26.02.1998, дата виникнення: 07.08.1959, № реєстра: 22486, внутр. № 6601043В23EF472A564A.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що нежитлові будівлі Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради Мереф`янська центральна районна лікарня» за адресою: м. Мерефа, вулиця Дніпровська, будинок 148, Харківської області (реєстраційний номер об`єкта комунального майна:120) з 25.03.2021 року перебувають у комунальній власності Мереф`янської міської ради. До цього часу було Комунальне некомерційне підприємство Харківської районної ради «Мереф`янська центральна лікарня», власником якого була Харківська районна рада Харківської області.

Згідно з Відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за вказаним об`єктом нерухомого майна зареєстровано: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5487744, зареєстровано:15.08.2007 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою(колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: повідомлення б/н від 05.08.1959 року, Мереф`янський склозавод, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , додаткові дані: архівний номер: 14074HARKOV1, архівна дата: 26.02.1998, дата виникнення: 07.081959, № реєстра: 22486, внутр. № 6601043В23EF472A564A.

З дати накладення обтяження минуло 65 років та станом на 23.03.2018 року ВАТ «Мереф`янський скляний завод» () вже було припинено державну реєстрацію (ліквідовано), що позбавляє можливості урегулювання спору з вказаним підприємством. Зазначене обтяження порушує права Мереф`янської міської ради як власника, щодо вільного розпорядження комунальною власністю, хоча виходячи з того, що особа або його правонаступники, які були ініціатором обтяження, вже не існують, і обставини для обтяження також припинили своє існування, тому слід дійти висновку і про відсутність правових підстав для такого обтяження.

ОСОБА_2 (позичальник), яка особисто брала позичку на будівництво домоволодіння у Мереф`янського склозавода, в зв`язку з чим і було накладено заборону, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її спадкоємець ОСОБА_3 та який був власником домоволодіння також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час власником домоволодіння, яке належало ОСОБА_2 , є відповідач ОСОБА_1 . Вважає, що в адресі будівлі при складанні повідомлення про видачу позички Мереф`янського склозаводу від 05.08.1959 року про накладення заборони на будову позичальника, зведене їм за рахунок позички виданої підприємством, допущена технічна помилка, що спричинило неправомірне внесення запису №22486 від 07.08.1959 року Першою Харківською Державною Нотаріальною конторою на заборону відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 замість АДРЕСА_2 , а саме на домоволодіння ОСОБА_2 , оскільки нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 ніколи не перебувало у власності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 04.07.2025 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.07.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.09.2025 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони, треті особи не з`явились, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала. Надала відзив на позов, в якому зазначила, що нею на підставі договору купівлі-продажу віл 26.07.2019 року було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 за у встановленому законом порядку зареєстровано право власності. Щодо обставин отримання колишньою власницею даного будинку ОСОБА_2 позички у Мереф`янського склозаводу та підстав накладення обтяження на майно за адресою АДРЕСА_1 їй нічого не відомо. Не заперечувала проти скасування державної реєстрації обтяження зазначеного майна.

Представник третьої особи Першої Харківської міської державної нотаріальної контори подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Виробничо-комерційного підприємства «Служба замовлення» надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно архівних реєстраційних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності за ОСОБА_2 було зареєстровано наступним чином: в 1/2 частині житлового будинку (дерев`яного, мазаного, критого очеретом на одну кімнату) розташованого за адресою АДРЕСА_4 (колишній №128) на підставі договору дарування р/№2417 від 11.05.1957 року, посвідченого Мереф`янською державною нотаріальною конторою. В подальшому рішенням виконкому Мереф`янською Міською радою від 03.09.1957 р., протокол №23 ОСОБА_2 та співвласниці ОСОБА_4 дозволено будівництво двох житлових будинків замість старого будинку. У зв`язку зі смертю двох власників виконком Мереф`янськох Ради рішенням від 10.05.1988 року відмовляє в оформленні права власності спадкоємцям, та рекомендує звернутись до народного суду. Рішенням Харківського районного суду справа №2-1071 від 28.07.1989 року визнано право власності на домоволодіння за ОСОБА_3 на 8/25 частин (житловий будинок Б-1, 1959 року будівництва з господарчими будівлями та спорудами,), та за ОСОБА_5 на 17/25 частин (житловий будинок А-1, 1960 року будівництва з господарчими будівлями та спорудами), що знаходиться в АДРЕСА_5 . На підставі рішення виконкому від 10.04.1990 року було проведено обстеження та виділ будинків із складу домоволодіння, де в житловому будинку А-1 присвоєна адреса АДРЕСА_5 , а житловому будинку Б-1 присвоєна адреса АДРЕСА_3 , в подальшому було переоформлено право власності, де: ОСОБА_5 в цілому власник житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1990 року, виданого Виконкомом Мереф`янської міської ради народних депутатів; а ОСОБА_3 в цілому власник житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1990 року, виданого Виконкомом Мереф`янської міської ради народних депутатів. Згідно договору купівлі продажу від 15.09.2007 року право власності перейшло до ОСОБА_6 від ОСОБА_3 . Назву вулиці Дніпропетровська змінено на вулицю Дніпровську на підставі рішення Мереф`янської міської ради, Харківського району, Харківської області від 28.04.2016 року. Також, згідно архівних реєстраційних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 01.01.2013 р. право власності на нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві державної власності за Мереф`янським медичним об`єднанням на підставі рішення Виконкому Мереф`янської міської Ради депутатів трудящих від 18.12.1996р., р/№30. Про що внесено запис в реєстрову книгу 2 під реєстровим номером 164, але в матеріалах архівної справи на об`єкт зазначені документи відсутні. ВКП «Служба замовника» не заперечує проти задоволення позовних вимог Мереф`янської міської ради Харківської області та просить розглядати справу у відсутність представника ВКП «Служба замовника».

Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» надав письмові пояснення, відповідно до яких не заперечує проти задоволення позовних вимог Мереф`янської міської ради Харківської області та просить розглядати справу у відсутність представника Підприємства». Пояснив, що засновником, власником Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» є Мереф`янська міська рада Харківської області, органом що здійснює управління майном є Виконавчий комітет Мереф`янської міської ради. Підприємство є правонаступником Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Мереф`янська центральна районна лікарня». Відповідно до рішення Мереф`янської міської ради Харківської області № 683/21 від 24.09.2021 року за Комунальним некомерційним підприємством Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» на праві оперативного управління закріплено майно, що належить до комунальної власності Мереф`янської міської ради та відноситься до Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня». Підприємство розташоване за адресою Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 148. За даною адресою розташовані нежитлові громадські будівлі (адміністратівні та лікарські корпуси) які находяться у комунальній власності Мереф`янської міської ради та оперативному управлінні Підприємства. Об`єкти нерухомого майна які належать на праві приватної власності фізичним особам за даною адресою відсутні. Вище зазначені громадські будівлі за адресою Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 148 відносяться до об`єктів медичної інфраструктури з моменту їх побудови. Будь яких відносин зобов`язального характеру між Комунальним некомерційним підприємством Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» та Мереф`янським скляним заводом не виникало.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нежитлові будівлі Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради Мереф`янська центральна районна лікарня» за адресою: м. Мерефа, вулиця Дніпровська, будинок № 148, Харківської області (реєстраційний номер об`єкта комунального майна: 120) з 25.03.2021 року перебувають у комунальній власності Мереф`янської міської ради ().

Згідно з Відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за вказаним об`єктом нерухомого майна зареєстровано: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5487744, зареєстровано:15.08.2007 року Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою (колишня Перша Харківська ДНК), підстава обтяження: повідомлення б/н від 05.08.1959 року, Мереф`янський склозавод, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , додаткові дані: архівний номер: 14074HARKOV1, архівна дата: 26.02.1998, дата виникнення: 07.081959, № реєстра: 22486, внутр. № 6601043В23EF472A564A.

Листом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 08.10.2021 р. Мереф`янській міській раді відмовлено у скасування обтяження нерухомого майна та рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 року в задоволенні позову Мереф`янської міської ради до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори (колишня Перша Харківська ДНК) про зняття заборони на відчуження нерухомого майна та вилучення запису з реєстру речових прав відмовлено.

При розгляді справи Господарським судом Харківської області з наявних у програмі "ДСС" процесуальних документів було встановлено, що постановою господарського суду Харківської області від 05.12.2002 ВАТ "Мереф`янський скляний завод" визнано банкрутом. Ухвалою суду від 27.02.2018 затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Ліквідовано юридичну особу - відкрите акціонерне товариство "Мереф`янський скляний завод" (, місцезнаходження: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Леонівська, буд. 84). Визнано вимоги кредиторів, що не були задоволені за недостатністю майна банкрута ВАТ "Мереф`янський скляний завод", погашеними. Провадження у справі припинено. Зобов`язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Зазначене також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно наданих Харківським обласним державним нотаріальним архівом фотокопій виписки з реєстру заборон відчуження нерухомого майна вбачається, що внесено запис № 22486 від 07.08.1959 року Першої Харківської Державної Нотаріальної контори (заборона 22486 на підставі повідомлення Мереф`янського склозавода від 05.08.1959 г. з приводу выдачі підприємством позички в сумі сім тыс. руб. Заборона на будівлю ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення про видачу позички Мереф`янського склозаводу від 05.08.1959 року (Форма №88), повідомлялось про надання Мереф`янським склозаводом ОСОБА_2 позички в сумі сім тисяч рублів строком на 7 років на будування будівлі на ділянці відведеній в АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа ВКП «Служба замовника» від 23.02.2023 №28, згідно архівних реєстраційних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 31.12.2012р. за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності за адресою АДРЕСА_2 (колишній №128) на підставі договору дарування р/№2417 від 11.05.1957 року, посвідченого Мереф`янською державною нотаріальною контрою. В подальшому рішенням виконкому Мереф`янською міською радою від 03.09.1957 р., протокол №23 ОСОБА_2 та співвласниці ОСОБА_4 дозволено будівництво двох житлових будинків замість старого будинку по АДРЕСА_2 . У зв`язку зі смертю двох власників виконком Мереф`янської Ради рішенням від 10.05.1988 року відмовляє в оформленні права власності спадкоємцям, та рекомендує звернутись до народного суду. Рішенням Харківського районного народного суду справа №2-1071 від 28.07.1989 року визнано право власності на домоволодіння за ОСОБА_3 на 8/25 частин (житловий будинок Б-1, 1959 року будівництва з господарчими будівлями та спорудами), та за ОСОБА_5 на 17/25 частин (житловий будинок А-1, 1960 року будівництва з господарчими будівлями та спорудами), що знаходиться в АДРЕСА_5 . На підставі рішення виконкому від 10.04.1990 року було проведено обстеження та виділ будинків із складу домоволодіння, де в житловому будинку А-1 присвоєна адреса АДРЕСА_5 , а житловому будинку Б-1 присвоєна адреса АДРЕСА_3 , в подальшому було переоформлено право власності, де: ОСОБА_5 в цілому власник житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1990 року, виданого Виконкомом Мереф`янської міської ради народних депутатів; ОСОБА_3 в цілому власник житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1990 року, виданого Виконкомом Мереф`янської міської ради народних депутатів. Згідно договору купівлі продажу від 15.09.2007 року право власності перейшло до ОСОБА_6 від ОСОБА_3 .

З листа ВКП «Служба замовника» від 23.02.2023 №25 вбачається, що згідно архівних реєстраційних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на нежитлові будівлі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано на праві державної власності за Мереф`янським медичним об`єднанням на підставі рішення Виконкому Мереф`янської міської Ради депутатів трудящих від 18.12.1996р. №30, про що внесено запис в реєстрову книгу 2 під реєстровим номером 164, але в матеріалах архівної справи на об`єкт зазначені документи відсутні.

З копії інвентаризаційної справи № 25 по вул. Дніпровська, 144 вбачається, що відповідно до договору дарування від 11.05.1957 року № 2417 ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 половину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_6 .

Рішенням Харківського районного народного суду від 28.07.1989 року по справі №2-1071 визнано право власності за ОСОБА_5 на 17/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 визнано право власності на 8/25 частин вказаного домоволодіння.

Рішенням Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради народних депутатів від 10.04.1990 року було вирішено виділити із складу домоволодіння АДРЕСА_7 : житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами та залишено йому №144; житловий будинок Б-1 з надвірними будівлями та спорудами та залишено йому №142/1. Оформити право приватної власності на будинок АДРЕСА_5 в цілому на ім`я ОСОБА_5 , а будинок АДРЕСА_3 в цілому на ім`я ОСОБА_3 . Зареєструвати за домоволодінням АДРЕСА_5 земельну ділянку площею 650 кв.м. та за домоволодінням АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 650 кв.м. Видати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 свідоцтва на право приватного власності на вищевказані домоволодіння.

15.09.2007 року ОСОБА_3 продав будинок АДРЕСА_3 ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу.

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 власником цього домоволодіння став ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2019 року, який також його продав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 26.07.2019 року.

Отже, на підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку про відсутність у Мерефянської міської ради зобов`язань перед Мереф`янським склозаводом, як і відсутність у ОСОБА_2 майнових прав стосовно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З врахуванням того, що документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження майна позивача відсутнє, а позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з нерухомого майна, яке перебуває у його власності, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів доходить висновку, що позов в частині скасування державної реєстрації обтяження майна позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Велика Палата Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у постанові по справі № 496/1059/18 (провадження N 14-209цс21) дійшла висновків що, якщо суд дійшов висновку, що право власності позивача було порушено незаконною реєстрацією права іпотеки на його нерухоме майно за відповідачем, з яким він не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права іпотеки, яке набрало законної сили, проводить державну реєстрацію припинення права іпотеки відповідача, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Надані позивачем докази відповідно до вимог ст.76, 78-80 ЦПК України є допустимими, достовірним та достатніми. Оцінюючи їх у сукупності, суд доходить висновку про доведеність позову щодо помилкового накладення заборони на нерухоме майно, і тому підлягає задоволенню в цій частині.

З приводу позовних вимог про встановлення факту того, що комплекс нежитлових будівель Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа вулиця Дніпровська (колишня Дніпропетровська), 148 та будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений в «Извещении о выдаче ссуды» виданим 05.08.1959 року Мерефянським склозаводом, не є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, суд вважає їх неналежним способом захисту порушеного права позивача, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його заяви.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 4, 10, 59, 60, 61, 209-217, 259, 263, 274 - 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Мереф`янської міської ради задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 15.08.2007 р. № 5487744 на підставі повідомлення б/н від 05.08.1959 р. Мереф`янського склозавода.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 10.12.2025 р.

Суддя О.М. Якішина