Справа №345/6262/25
Провадження № 2/345/2935/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Сухарник І.І., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що

01 травня 2025 року між позивачем і фізичною особою ОСОБА_1 (Відповідач, або Позичальник, або Боржник), було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № . Як вбачається із змісту Договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024 р. («Правила») складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: Тип кредиту кредит; Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 01.05.2025 року або наступний за ним календарний день; Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору, 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту; Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.

Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 5000,00 гривень, в рамках виконання умов Договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім».

В той же час Відповідач всупереч умовам договору Позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного Кодексу України свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму Позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Отже, станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 23800,00 грн: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8050,00 грн заборгованість за процентами; 10000,00 грн сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору; 750,00 грн - комісія за надання кредиту.

У зв`язку з цим представник позивача просить суд: стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 23800,00 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

20.11.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 20.10.2025 відповідач звертався до позивача із письмовим запитом щодо можливості врегулювання заборгованості. Отримав відповідь із підтвердженням реєстрації звернення, але без надання конкретних пропозицій. Тобто, позивач не здійснив спроби досудового врегулювання спору, хоча мав таку можливість, що свідчить про недобросовісність його дій. Позивач заявив позов на суму 23800 грн, з яких 10000 грн складає пеня, 8050 грн відсотки, 750 грн комісія. Нарахування цих сум відповідач вважає незаконним, оскільки:

- згідно із п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України №2120-IX (в редакції від 15.03.2022) під час воєнного стану кредитодавцям заборонено нараховувати штрафи, пеню та інші санкції за прострочення споживчих кредитів;

- позивач не довів, що зазначені відсотки є справедливими та пропорційними;

- комісія у 15% за саме надання кредиту не відповідає вимогам ч. 4 ст. 11 Закону «Про споживче кредитування», оскільки не має економічного обґрунтування.

Відповідач не заперечує факт укладення електронного договору, але звертає увагу суду, що: умови договору були стандартними, без можливості зміни для споживача, що створює дисбаланс прав і обов`язків сторін; Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору, що ставлять споживача у невигідне становище, є несправедливими і не підлягають виконанню.; Позивач, як фінансова установа, зобов`язаний діяти добросовісно, а не створювати умови, які призводять до багаторазового зростання боргу за короткий період.

Крім того, як зазначає відповідач, позивач стверджує, що «Позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн», та одночасно просить суд витребувати у банку документи як доказ зарахування коштів на рахунок відповідача. Таке протиріччя свідчить, що позивач не має у своєму розпорядженні безумовних первинних доказів трансферу коштів (банківської квитанції, платіжного доручення або іншого документального підтвердження з реквізитами отримувача), а тому твердження про «повне виконання» є недостатньо доведеним. Згідно зі ст. 76, 77 ЦПК України тягар доведення факту перерахування коштів покладається на позивача; у разі відсутності належних доказів суд має врахувати це при оцінці позовних вимог.

Відповідач вважає, що позовна заява ТОВ «Іннова-Нова» є безпідставною частково, а розмір заявлених вимог завищеним. Відповідач визнає лише тіло кредиту у розмірі 5000 грн, інші вимоги просить відхилити. Також просить суд врахувати його позицію як добросовісного споживача, який не ухиляється від виконання зобов`язань, визнає лише тіло кредиту в розмірі 5000,00 грн та діє відповідно до чинного законодавства України.

10.12.2025 представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що 01 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС і фізичною особою ОСОБА_1 (Відповідач, Позичальник, Боржник), було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № (Договір позики). Після цього на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв`язку із чим 05.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача (копія Виписки з ЄДР знаходиться в матеріалах справи). Окремо звертає увагу суду, що законодавство не пов`язує припинення чинності документів на представництво зі зміною найменування юридичної особи (Верховний суд у справі № 923/37/20). Зміна найменування юридичної особи не припиняє дію договору, ордера на надання правничої допомоги: вони залишаються чинними до завершення повноважень адвоката у справі. Зміна назви юридичної особи не впливає на юридичну силу документа, виданого раніше, оскільки юридична особа залишається тією ж самою, а зміна найменування є інформаційною, а не визначальною для правоздатності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», у зв`язку із чим 05.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача.

01.05.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (позивач, кредитодавець, нова назва - ТОВ «ІННОВА-НОВА») і фізичною особою ОСОБА_1 (відповідач, або позичальник, боржник) було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № (кредитний договір). Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

На підтвердження укладення договору позики до позовної заяви долучено: договір надання грошових коштів у кредит № від 01.05.2025; паспорт споживчого кредиту; анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи); роздруківка з підтвердженням відправлення відповідачу одноразового ідентифікатора; Правила надання споживчих кредитів; довідка про перерахування коштів на рахунок відповідача ТОВ «ФК «Контрактовий дім»; квитанцію про перерахування коштів.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

Кредитним договором № від 01.05.2025 визначено наступні умови кредитування:

- сума кредиту (загальний розмір) складає: 5000 гривень;

- тип кредиту кредит;

- строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту) та процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.;

- стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору; 0.87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше).;

- комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту.;

- кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .;

- дати надання кредиту: 01.05.2025 року або наступний за ним календарний день.;

- за порушення Позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Позичальник зобов`язується сплатити нараховану пеню у день закінчення строку дії цього Договору або в день дострокового повернення Кредиту у повному обсязі (п.7.4.).

Відповідно до п. 10.6.10.7. договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС Товариства, відповідно з цього моменту Товариство повідомлене про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Товариства щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Товариства є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Позичальника є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через Особистий кабінет.

Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки підписати. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Зазначені умови договору Позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію.

На підтвердження укладання договору Позики між Кредитодавцем та Позичальником у додатку до позовної заяви позивач додає роздруківку з підтвердженням відправлення на номер відповідача - +21 одноразовий ідентифікатор для підпису договору позики № та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі кредиту та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.

Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім».

Також належність банківського рахунку відповідачу та отримання відповідачем 01.02.2025 кредитних коштів в розмірі 5000,00 грн підтверджується відповіддю АТ «Сенс Банк» на ухвалу суду про витребування документів.

В той же час відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами та комісію не сплатив. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, який виготовлено позивачем (додаток до позовної заяви), 01.05.2025 відповідачу було надано кредит в сумі 5000,00 грн. За період з 02.05.2025 по 09.10.2025 відсотки нараховувалися за процентною ставкою 1% в день, нараховано 8050,00 грн. За період червень-липень 2025 року також було нараховано пеню в сумі 10000,00 грн за невиконання грошового зобов`язання. 01.05.2025 було нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 750,00 грн. Жодних оплат відповідачем не проводилося.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, комісії та процентів за користування ним, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість.

Щодо стягнення з відповідача штрафу, то суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, суд вважає, що нарахування неустойки (пені) в сумі 10000,00 грн за невиконання грошового зобов`язання за період червень-липень 2025 року є неправомірним, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії за надання кредиту, то суд звертає увагу що відповідно до ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Пункт 10 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає, що у договорі про споживчий кредит зазначаються: порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

У кредитному договорі було зазначено розмір комісії за надання кредиту (15% від суми). Відповідач погодився з умовами кредитного договору, підписавши його в електронному вигляді.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за надання кредиту в розмірі 750,00 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Також судом було проаналізовано розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків по кредиту. Суд приходить до висновку, що розрахунок відсотків проведений позивачем відповідно до умов кредитного договору та графіку платежів, зокрема щодо строку кредитування, відсоткової ставки.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачем істотно порушено умови укладеного кредитного договору № від 01.05.2025, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашено кредит, комісію, та проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 8050,00 грн, комісії у розмірі 750,00 грн, а всього у сумі 13800,00 грн необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сума майнової вимоги була визначена позивачем в розмірі 23800,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на суму 13800,00 грн (57,98%). А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1404,51 грн сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» (адреса: м.Київ, вул. Верхній Вал, 10, ) заборгованості станом на 31.10.2025 за договором про надання грошових коштів у кредит № від 01.05.2025 в загальній сумі 13800,00 грн, в тому числі: 5000,00 грн боргу за тілом кредиту, 8050,00 грн процентів за користування кредитом, 750,00 грн комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1404,51 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: