Ухвала

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 754/7132/24

провадження № 61-14904зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 12 червня 2025 року в задоволенні позову відмовив.

Деснянський районний суд м. Києва ухвалою від 17 липня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовив.

Київський апеляційний суд ухвалою від 02 вересня 2025 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - для надання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 липня 2025 року визнав неподаною та повернув заявнику.

16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 22 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року повернув заявнику.

27 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Верховного Суду скріплену електронним цифровим підписом заяву про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами (це істотні для справи обставини, що не були встановлені судом), в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року і передати справу на продовження розгляду у Деснянський районний суд м. Києва. Також, у тексті якої висловлено недовіру судді Зайцеву А. О. , а також заперечення проти того, щоб вищезгаданий суддя розглядав та вирішував заяву ОСОБА_1 ..

Верховний Суд ухвалою від 01 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зайцева А. Ю. від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року визнав необґрунтованою та передав вказану заяву для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Верховний Суд ухвалою від 05 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Зайцева А. Ю. від участі у розгляді заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами відмовив.

08 грудня 2025 року матеріали касаційного провадження повернуто судді Зайцеву А. Ю.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику судді, оцінку його професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні процесуального документа.

Зокрема, в заяві заявник зазначає:

«Єдина причина повернення моєї кас.скарги є зневажливі висловнювання до суддів ап.інстанції... нижче я поясню вам, що це моя АДЕКВАТНА РЕАКЦІЯ на не виконання вимог до суддів щодо поваги до мене- інваліда армії цим «тріо» суддів ап.інстанції... про цей суддісський обов*язок сказано у п.4 п.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій І...», а це тягне і не виконання суддями вимог ст.68 КУ. Судді А.Зайцеву з Касаційного цивільного суду ВСУ - я остаточно не довіряю і щоб він не розглядав і вирішував цю заяву (доказ викладений нижче).

Тепер довожу це наведенням висловлювань з кас.скарги, яку я подав (ухвала ап.суду у справі, яку вам доречно витребувати):

Про БРЕХЛИВІСТЬ ухвали вищевказаних суддів ап.суду (саму суть і дуже коротко) -

Абзац оскаржуємої ухвали починається «Разом з ТИМ, станом на 13.10.2025 недоліки апеляційної скарги не були усунуті ...І - це БРЕХНЯ!!! Перегляньте ухвалу ап.суду від 2.09.25 р. і моє клопотання щодо усунення недоліків, воно від 8.09.25 р.: я все, що вказано в ухвалі усунув (прошу вас ще раз - уважно перегляньте ухвалу ап.суду від 2.09.25 р. і моє клопотання щодо усунення недоліків і вам усе стане ясно щодо цього «тріо» т.з. суддів: це це я м*яко про @...) - мабуть у цих суддів щось з СОВІСТЮ і МОРАЛЛЮ ... сподіваюсь у вас таких негативних проколів не буде!

До речі: я більше трьох десятків кас.скарг подавав в Касаційний цивільний суд і таких вимог судді цього кас.суду мені не пред*являли (явно корупційних).

Висновок: і оце «справедливе судочинство???» (п. 1 ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій…»)... отак ці судді ап.суду виконують ці вимоги ст.2 ЦПКУ!!! - по суті вони на ці вимоги «наклали» ... по суті судді ап.суду ЗБРЕХАЛИ - моя кас.скарга від 16.10.25 р. у вас с тому її і не представляю, а ця БРЕХНЯ і є прихованим виявленням неповаги до мене-участника справи (п.4 п.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і...» +...). Так, що не я був першо-причиною того, що я висловив про суддів ап.суду ПРАВДУ ... а де ж усунення недоліків - це ч.9 ст.394 ЦПКУ?... їх треба за це притягнути однозначно до відповідальності.

***

Знаючи, як відносяться до вимог ст.3,21,68 КУ 99,99 % суддів касаційного цивільного суду ВСУ (можу це довести наочними прикладами, яких ОЙ ЯК БАГАТО і це не бровада!) - я вказав у кас.скарзі наступне (ібо вже ЧОТИРИ рази на мене наклали ПРИ ЧОМУ НЕЗАКОННО!!!!!!!!!!!! штрафи - нічого прийде час і винні у цьому беззаконні відповідатимуть у 100 розмірі більшому від накладених на мене штрафів):

У мене НЕРВОВО-ХРОНІЧНЕ ЗАХВОРЮВАННЯ, яке підтвердив лікар-психіатр див.додаток) - тому такі відверті і висловлювання про порушників укр.законодавства!

І, що з-за цього ЗАКОННО не розглядати мою кас.скаргу ПО СУТІ? + незаконно її повертати!!!... а знаєте чому це сталося? - усьому причина зачасту не дуже розумна "суддівська солідарність" проти простого укр.народу. Не забувайте і це підтвердження щойно-сказаному: я інвалід армії 2 групи, особа похилого віку з уймою недоліків у стані свого здоров*я -див.уважно мою позовну заяву і не врахавувати щойно-вищевказане: буде порушенням не тільки вимог: ст.2 ЦПКУ (захист вами моїх прав), а й ст.3 КУ!!!!!!!!!!!!

І навіть все вищевказане (і вищевказане про моє психічне захворювання також) не вплинуло на прийняті ухвали судів 1,2 та кас. інстанцій, а все це суддівська ...!

Я не бачу у вищевикладеному виявленням неповаги до суддів - це моя адекватна І цілком ЗАКОННА! реакція - реакція хворої, беззахистної людини (це я про себе) на беззаконня, яке чинеться особами які мабуть без ЧЕСТІ, СОВІСТІ, СПІВЧУТТЯ і нормальної людської МОРАЛІ до хворої людини.» (мову оригіналу збережено).

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим його заяву необхідно залишити без розгляду.

Крім того Верховний Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/7132/24 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 43, 44, 260, 263 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/7132/24.

Заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, ухвали Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року та ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року за нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_1 , що продовження зловживання процесуальними правами у справі № 754/7132/24 може призвести до застосування щодо нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев