1Справа № 335/8460/25 2/335/3591/2025
РІШЕННЯ
6 листопада 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І. П.,
за участі секретаря судового засідання Сідніхіна В. С.,
представника позивачки адвокатки Левицької Ю. В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107б, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представниці адвокатки Левицької Юлії Василівни до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_2 в особі представниці адвокатки Левицької Ю. В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладання 12.01.2024 шлюбу з ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (дівоче прізвище) змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».
Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач ОСОБА_1 .
Сторони в шлюбі не перебували, не мали та не мають сімейних стосунків, разом не проживали. Мати з дня народження дитини виховує її самостійно. З позовом про стягнення аліментів до суду не зверталась. Дитина на даний час проживає з матір`ю, зареєстрована разом з нею за однією адресою.
Відповідач участі в житі дитини з дня народження не приймає. Дитина ОСОБА_7 свого рідного батька ніколи не бачив та його не знає. Батьком називає другого чоловіка позивачці. Останній піклується про дитину, здійснює за ним догляд, виховує.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства, навчався в Спеціалізованій школі з поглибленим навчанням іноземної мови № 7 Запорізької міської ради Запорізької області.
Згідно довідки від 23.02.2022 № 01-22/5, учень 4-А класу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в школі з 03.09.2018.
З 03.09.2018 й до 23.02.2022 його батько ОСОБА_1 школу й батьківські збори не відвідував, з класним керівником та вчителями з приводу навчання та поведінки сина не спілкувався.
Дитина ОСОБА_7 за час навчання виявляє достатній рівень знань. Програмний матеріал засвоює відповідно своїм віковим особливостям. Проявляє інтерес до всіх навчальних предметів. Швидкість сприйняття матеріалу середня. Мовлення чітке та виразне. На уроках активний, уважний, не відволікається, виконує завдання одразу за вказівками вчителя. Денис дисциплінований, не порушує норм та прави поведінки. ОСОБА_8 має позитивне ставлення до навчальної діяльності емоційний, любить спілкуватися із однокласниками та вчителями. Однокласники до дитини ставляться дружелюбно.
ОСОБА_9 виховує мати (позивачка по справі) та її чоловік, з яким вона уклала шлюб, також бабуся, мати позивачки. Всі вони відповідально ставляться до виховання та навчання дитини. Дитина ОСОБА_9 має всі необхідні приладдя та гаджети для дистанційного навчання. Мати підтримує постійний зв`язок із закладом освіти та класним керівником. Постійно відвідує батьківські збори та класні заходи, приймає активну участь у житті дитини.
Згідно з відповіді навчального закладу, в якому навчається дитина, саме мати приймає участь у вихованні дитини, піклується про хлопця, займається його вихованням.
Відповідач проживає окремо від сина ОСОБА_9 . Тривалий час не цікавиться його життям, його навчанням, здоров`ям, розвитком, не проявляє до нього батьківських почуттів, та піклування, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Будь-яких перешкод для спілкування батька з сином позивачка не чинила. Втім, відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього сина. Батько з дня народження дитини не цікавиться життям сина, його навчанням, не створює умов для отримання сином освіти, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування дитини. Всі обов`язки щодо виховання дитини взяв на себе новий чоловік позивачки.
На сьогоднішній день батько не має уявлення про шкільні та позашкільні заклади, які відвідує чин, про стан його здоров`я, про його характер, звички, захоплення, хоча має таку можливість.
Наведене свідчить про те, що відповідач не має тісного психіко-емоційного зв`язку з дитиною, що в нього в пріоритеті виключно його особисте життя, ніж доля сина. Батько самоусунувся від своїх батьківських обов`язків та займається виключно своїм особистим життям.
У позивачки постійно виникають труднощі щодо вирішення юридичних питань пов`язаних з сином. При вирішенні будь-якого питання потрібна згода батька та його присутність, тощо. Відповідач надав відповідні довіреності, проте, такі прохання принижують позивачку, займають багато часу, а також крім цього сама вона несе витратну частину щодо посвідчення будь-яких документів у нотаріусів. Тому, в інтересах самої дитини прийнято рішення щодо позбавлення батька батьківських прав, оскільки в даному випадку батько не несе для дитини виховних моментів та процесів у його житті, які має нести батько, він існує тільки на папері.
Тому викладені вище обставини та надані докази у їхній сукупності та взаємозв`язку беззаперечно свідчать про умисне невиконання батьком своїх батьківських обов`язків, свідоме нехтування потребами свого сина, порушення з боку відповідача права дитини на належне батьківське виховання, та у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Таке рішення суду буде в повній мірі відповідати інтересам дитини, враховуючи тривале невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку, навчанню, забезпеченню сина, що відповідач нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків.
Враховуючи викладене, позивачка просила суд позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з нього судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду.
Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 20.10.2025, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою витребувано від третіх осіб письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Також задоволено заяву про виклик свідків. Постановлено викликати в судове засідання (після закінчення підготовчого провадження) та допитати під час судового розгляду свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 (а.с. 42).
28.08.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив про визнання позову про позбавлення батьківських прав (а.с. 52).
16.10.2025 від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надійшов висновок (в електронній формі) про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В супровідному листі до висновку просили розглядати справу за відсутності представника третьої особи (а.с. 63-68).
17.10.2025 від Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшов висновок із додатками про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги пітримують та просять прийняти рішення в інтересах малолітнього ОСОБА_3 (а.с. 69-74).
Ухвалою суду від 20.10.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2024 на 10:40 годину (а.с. 82-83).
Представник позивачки адвокатка Левицька Ю. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив викладене у позові, просив ухвалити рішення про позбавлення його батьківських прав. Зазначив, що таке рішення буде відповідати інтересам дитини, оскільки він дійсно тривало не виконує батьківських обов`язків по вихованню, розвитку цієї дитини, хоча при народженні дитини дав згоду надати своє прізвище та по батькові.
Крім того, у судовому засіданні представниця позивачки адвокатка Левицька Ю. В. заяву про виклик свідків просила залишити без розгляду, оскільки відповідач визнав позов. Про відмову від клопотання про виклик свідків у судовому засіданні судом постановлено ухвалу на місці із занесенням до протоколу судового засідання, відмова від допиту свідків прийнята судом.
Представники третіх осіб Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином. До матеріалів справи долучені висновки про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд, заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи у їхній сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі: позивачка ОСОБА_12 та відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 23.02.2012 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 141 (а.с. 13).
Шлюб між сторонами не укладався. Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 11 зворот) та Витягом з реєстру територіальної громади щодо місця реєстрації позивачки (а.с. 14), є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 (а.с. 10).
Згідно копії паспорту відповідача, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-28), проживає з позивачкою окремо.
12.01.2024 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданим 12.01.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після реєстрації шлюбу дівоче прізвище « ОСОБА_13 » змінене на прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 12 зворот).
Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей
Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст.ст. 141, 150, 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права.
Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).
Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
З висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.10.2025 № 01-13/2679 (а.с. 65-67), вбачається що комісія з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітнього, на підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164 СК України, як орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як слідує з висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 09.10.2025 № 2048/01-36/19.02, відділом по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою проживання малолітнього ОСОБА_14 : АДРЕСА_2 . За підсумками обстеження встановлено, що умови проживання задовільні, для дитини є все необхідне для проживання та виховання. З малолітнім ОСОБА_3 проведена бесіда, в ході якої він повідомив, що батька не бачив, не спілкувався з ним і не має бажання спілкуватися, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Згідно з актом № 01/08, складеним головою правління ОСББ «Європейська 11-а», ОСОБА_1 за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає, за весь час на території кооперативу не з`являвся, сусіди підписами підтвердили, що участь у вихованні дитини приймає виключно мати ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_15 .
Відділом по Вознесенівському району у справах дітей Запорізької міської ради здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. В телефонній бесіді ОСОБА_1 повідомив, що він перебуває за межами міста, що не бере участі у житті та вихованні сина, не виявляє по відношенню до нього турботу, проти позбавлення батьківських прав не заперечує, про що згодом надіслав на адресу відділу письмове пояснення.
Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги №2» від 25.08.2025 № 540/01-09, малолітній ОСОБА_3 знаходиться під наглядом педіатричної служби центру з народження. Хлопчик щеплений за календарем, перебуває на диспансерному обліку як дитина з інвалідністю. Має вроджену вагу обміну речовин. Догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_15 , які приводять дитину до амбулаторії з приводу профілактичних доглядів та у випадку гострих захворювань виконують рекомендації і призначення лікарів своєчасно та в повному обсязі. Відомостей про участь батька дитини ОСОБА_1 у вихованні, забезпеченні дитини харчуванням, тощо, у медпрацівників немає. До лікарів амбулаторії з дитиною він не звертався, станом здоров`я не цікавився.
Згідно з довідкою Запорізької спеціалізованої школи з поглибленим вивченням іноземної мови №7 від 23.02.2022 № 01-22/51, малолітній ОСОБА_7 навчається у школі з 03.09.2018. З 03.099.2018 по 23.02.2022 його батько ОСОБА_1 школу й батьківські збори не відвідував, з класним керівником та вчителями-предметниками з приводу навчання та поведінки сина не спілкувався.
Відповідно до листа Запорізької гімназії «Контакт» від 15.08.2025 № 01-18/269, малолітній ОСОБА_3 зарахований до вказаного закладу 11.08.2022 і навчається там дотепер, регулярно відвідує заняття, має достатній та високий рівень здібностей щодо засвоєння навчального матеріалу. Учень організований, самостійно працює з книгою, контролює себе, дотримується режиму дня. Доброзичливий, з повагою ставиться до оточуючих. Дитина завжди доглянута, охайна, забезпечена усім необхідним обладнанням і приладдям для навчання, займається спортом. Протягом всього періоду навчання в гімназії його вихованням, станом здоров`я, матеріальним забезпеченням опікувалась мати, яка ефективно співпрацює з педагогічними працівниками і батьками інших дітей з класу, завжди присутня на батьківських зборах, постійно відвідує виховні заходи, що проводяться в межах класу, відносини матері й дитини довірливі, теплі. За період навчання ОСОБА_3 в гімназії його батько ОСОБА_1 школу не відвідував, на батьківських зборах та інших шкільних заходах, присутнім не був, навчанням і вихованням сина не цікавився, з класним керівником, іншими педагогічними працівниками гімназії не спілкувався. Денис ніколи не згадував про батька в розмовах з вчителями чи практичним психологом. Питання надання висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до його дитини ОСОБА_3 розглядалось на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 09.10.2025. Під час засідання враховані думки дитини та батька щодо вказаного питання а також наявні документи по справі.
За підсумками засідання, враховуючи наявні документи, думку дитини, батька, керуючись інтересам малолітнього ОСОБА_3 , комісія дійшла висновку про наявність підстав, передбачених ст. 164 СК України, про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_9 .
Враховуючи вищезазначене, районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як випливає з висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 09.10.2025 № 2048/01-36/19.02 (із додатками) (а.с. 70-74), було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_12 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі не перебували, припинили стосунки ще під час вагітності позивачки.
Після народження сина, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один раз бачив дитину, в подальшому участі у вихованні дитини не приймав, ухилявся від виконання батьківських обов`язків, матеріально не підтримував, не цікавився життям дитини. Про місце проживання дитини йому було відомо, та матір дитини не заперечувала проти участі батька у житті дитини.
ОСОБА_1 до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з даного спору не звертався.
Згідно з інформацією Запорізької гімназії «Контакт» Запорізької міської ради Запорізької області від 15.08.2025 № 01-18/269, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до закладу освіти з 11.08.2022, регулярно відвідує заняття, має достатній та високий рівень здібностей щодо засвоєння матеріалу. Дитина завжди доглянута, охайна, забезпечена всім необхідним обладнанням і приладдям для навчання. Займається спортом. Протягом всього періоду навчання ОСОБА_9 його вихованням, навчанням, станом здоров`я, матеріальним забезпеченням опікувалася мати ОСОБА_2 батько дитини школу не відвідував, на батьківських зборах та інших заходів, що проводилися в школі, класі присутнім не був, навчанням і вихованням сина не цікавився, з класним керівником, іншими педагогічними працівниками гімназії не спілкувався. Школа та працівники не володіють інформацією щодо відносин, які склалися між батьком і сином. ОСОБА_16 ніколи не згадував батька в розмовах з вчителями чи практичним психологом.
Відповідно до довідки Запорізької спеціалізованої школи з поглибленим вивчення іноземної мови №7 Запорізької міської ради Запорізької області від 23.02.2025 № 01-22/51, за час коли дитина навчалась у закладі (з 03.09.2018 по 23.02.2022), його батько ОСОБА_1 школу та батьківські збори не відвідував, з класним керівником та вчителями-предметниками з приводу навчання та поведінки сина не спілкувався.
Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Запорізької міської ради від 25.08.2025 № 540/01-09, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться під наглядом педіатричної служби закладу з народження. Декларація укладена з лікарем ОСОБА_17 . Дитина перебуває на диспансерному обліку як дитина з інвалідністю, має вроджену ваду обміну речовин. Догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_15 , які приводять дитину до амбулаторії з приводу профілактичних оглядів та у випадку гострих захворювань, виконують рекомендації і призначення лікарів своєчасно та в повному обсязі. Відомостей про участь батька дитини, ОСОБА_1 , у вихованні, забезпеченні дитиною харчування, тощо, у медпрацівників немає. До лікарів амбулаторії він не звертався, станом здоров`я сина не цікавився.
Дитина проживає разом з матір`ю та вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 . Із розмови з дитиною, яку проводив представник відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, вбачається, що батько зв`язок з дитиною не підтримує, не цікавиться життям та розвитком сина. Зі слів дитини, батька він не пам`ятає, він з ним не спілкується, не бачиться, не пише, зі святами не вітає, взагалі не приймає участі у його житті. Денис не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав відносно нього.
Спеціалістами відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було здійснено вихід за адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 . Відповідно до акту обстеження від 26.09.2025 вдома нікого не було. З ОСОБА_1 була проведена бесіда у телефонному режимі, він повідомив, що перебуває за межами міста та направив на електронну адресу відділу заяву про те, що дійсно не приймав участі у житті дитини, та не заперечує проти позовних вимог.
Отже зазначені вище факти можна розцінювати, як ухилення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_14 , 2012 року народження.
Враховуючи вищезазначене, рішення комісії з питань захисту прав дитини в інтересах малолітнього на підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164 СК України, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі № 761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.
Встановлені судом обставини в їхній сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 , як батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не бере участі у його навчанні, вихованні, не забезпечує його матеріально, не цікавиться його здоров`ям, тощо тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що негативно впливає на фізичний та моральний розвиток дитини. При цьому, судом також встановлено, що таке ставлення батька до дитини має місце вже протягом тривалого часу, а саме з моменту народження дитини, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною.
В даному спорі суд вважає за доцільне погодитися з висновками районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.10.2025 № 01-13/2679 та районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 09.10.2025 № 2048/01-36/19.02, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону, є обґрунтованими, вмотивованими, переконливими та не викликають сумнівів у суду щодо викладених у них обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, визнання ним позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав, та враховує всі докази в сукупності.
Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини).
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017, де вказано, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»).
У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).
Водночас, за вимогою ст. 206, ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов, подавши відповідну заяву до суду, що є підставою ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.
Така заява подана відповідачем (а.с. 52) та підтверджена ним у судовому засіданні. Наслідки визнання позову роз`яснені ОСОБА_1 та ним зрозумілі.
Враховуючи те, що наявні у справі докази у їхній сукупності свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що в свою чергу, не заперечувалося відповідачем, який подав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі, та визнання позову відповідачем, на думку суду не суперечить вимогам закону, з метою забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 7727-3007-2800-1017 від 25.08.2025 (а.с. 1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 2).
В ході розгляду справи представник позивачці адвокатка Левицька Ю. В. відмовилась від вимог щодо стягнення з відповідача судового збору, просила судові витратити залишити за позивачкою, що й прийнято судом до уваги.
На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 19, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10 13, 81, 141, 206, 258 265, ст.ст. 267, 268 ЦПК України ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 в особі представниці адвокатки Левицької Юлії Василівни до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Роз`яснити ОСОБА_1 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягла повноліття.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 17.11.2025.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , УНЗР: 479, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, , місцезнаходження: вул. Сєдова, 5, м. Запоріжжя.

Третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, , місцезнаходження: вул. Чумаченко, 32, м. Запоріжжя.

Суддя І. П. Соболєва