УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 953/2011/24

провадження № 61-15280ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року у справі

за позовом керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, визнання недійсними договору купівлі-продажу, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року керівник Київської окружної прокуратури м. Харкова

в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», в якому просив суд усунути перешкоди Харківській обласній державній адміністрації (Харківській обласній військовій адміністрації)

у користуванні і розпорядженні землями державної власності лісового фонду,

а саме:

1) визнати незаконним та скасувати рішення XXXII сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 30 липня 2009 року, яким передано ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку, з кадастровим номером :00:038:0192, площею 0,1200 га, для ведення садівництва, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 :14:015:0030 по АДРЕСА_2 );

2) визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт серії ЯЛ № 183780, зареєстрований 16 серпня 2010 року у Книзі записів реєстрації державних актів

на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 34, на право власності на земельну ділянку

з кадастровим номером :00:038:0192, площею 0, 1200 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 ) визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :14:015:0030, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 12 серпня 2016 року № 1877, зареєстрований рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Т. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30920470 від 12 серпня 2016 року;

4) зобов`язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :14:015:0030, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_2 , у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації);

5) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :14:015:0030 (номер відомостей про речове право

в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 15887172);

6) скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером : 41:015:0030, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з припиненням речових прав ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2025 року позовні вимоги керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Новікова Едуарда

в інтересах держави в особі позивачів: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція»,

про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, визнання недійсними договору купівлі-продажу, скасування реєстрації, залишено без задоволення.

Витребувано у ОСОБА_2 , на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) земельну ділянку з кадастровим номером : 41:015:0030, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Київської окружної прокуратури м. Харкова судовий збір у розмірі 5 218,50 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 рокуапеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Аваляна Є. В., задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2025 року у частині витребування у ОСОБА_2 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) земельної ділянки з кадастровим номером : 41:015:0030, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Київської окружної прокуратури м. Харкова судового збору у розмірі 5 218,50 грн, скасовано, у задоволенні цих вимог відмовлено.

У іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Стягнуто з Київської окружної прокуратури м. Харкова на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 262,20 грн за подачу апеляційної скарги.

05 грудня 2025 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури

шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду

м. Харкова від 08 квітня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 29 жовтня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Хоча заявник і зазначає, що звернувся до суду касаційної інстанції із зазначеною касаційною скаргою у тридцятиденний строк після отримання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, проте питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявником не порушується.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.

Заявником у змісті касаційної скарги хоча і зазначається, що остання подана

у межах строку на касаційне оскарження у зв`язку із тим, що копія повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду надійшла до електронного кабінету Харківської обласної прокуратури 08 листопада 2025 року (на підтвердження надає докази), проте, з урахуванням того, що повний текст оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду складено 29 жовтня 2025 року, касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження, водночас, як вже зазначалось, до останньої не додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, що не змінює порядок касаційного оскарження, встановлений ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили,

є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою у зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові необхідно звернутися до суду касаційної інстанції

із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження.

2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду

та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору

не у повному розмірі передбаченим Законом України «Про судовий збір».

Заявником до касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 35 032,61 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні

до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 3 028,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше

350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення до суду з позовом (2024 рік) становило відповідно 3 028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та 1 059 800,00 грн (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23) якщо в позові об`єднано дві і більше немайнові вимоги до кількох відповідачів, судовий збір сплачується за кожну вимогу щодо кожного відповідача окремо.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником оскаржуються судові рішення за результатами перегляду п`яти позовних вимог немайнового характеру та майнового характеру на суму 1 946 477,63 грн.

За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 46 715,46 грн (1 946 477,63 х 1,5%

х 200% х 0,8).

За оскарження судових рішень у частині вирішення п`яти позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 24 224 грн (3 028,00 х 5 х 200% х 0,8).

Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 70 939,46 грн (46 715,46 грн + 24 224 грн).

Таким чином, з урахуванням вже сплаченого судового збору, заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі 35 906,85 грн (70 939,46 грн - 35 032,61 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 рокузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник