Провадження №2/523/7830/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

08 жовтня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1293-3586 від 28 жовтня 2023 року у розмірі 140474,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 жовтня 2023 року ОСОБА_1 уклала у електронному вигляді з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії № 1293-3586 від 28 жовтня 2023 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 29500 гривень строком на 300 днів зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до умов договору. Оскільки відповідачка зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому станом на 02 вересня 2025 року утворилася заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 29500 грн, заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 125316 грн та за комісією 2355,55 грн, проте у зв`язку із застосуванням до відповідача програми лояльності позивач частково списав заборгованість за нарахованими відсотками на суму 16697 грн, за умови погашення боржником решти заборгованості у розмірі 140474,55 грн, яку позивач просив стягнути разом із судовими витратами.

10 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання 24 листопада 2025 року не з`явилися, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

У матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка про дату, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається такою, що повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.

Судом враховується також судова повістка, надіслана судом на номер телефону відповідачки, зазначений нею під час оформлення кредитного договору.

Оскільки відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Ураховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 28 жовтня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії продукту «На все» № 1293-3586, за умовами якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 29500 гривень шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківських рахунок позичальника за допомогою реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 строком на 300 днів з базовим періодом 14 календарних днів, а остання зобов`язана повертати кредит та сплачувати проценти за користування грошима за стандартною процентною ставкою 1,50 % за кожен день та заниженою 1,20 % протягом базового періоду, а також комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом із застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) A7584.

Кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Правилами надання грошових коштів у кредит, які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: відповідачка на сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», здійснила заповнення заявки на отримання кредиту, вказавши всі дані, відмічені в заявці обов`язкових для заповнення (п. 4.1 Правил); заявка подавалася відповідачкою через особистий кабінет (п.4.8 Правил); позивач проінформував відповідачку (п. 4.17 Правил) про прийняте рішення щодо видачі кредиту (смс-повідомленням на телефонний номер та електронним листом на адресу електронної пошти позивача) з гіперпосиланням на пропозицію щодо укладення договору відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»; відповідачка в особистому кабінеті ознайомилася із пропозицією ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо укладання електронного договору (офертою), яка була розміщена в Інформаційно-телекомунікаційній системі позивача та надала відповідь позивачу електронним повідомленням (п.5.2 Правил) про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пароль надісланий в смс-повідомленні); ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надав підтвердження про укладання договору шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті відповідачки та направлення примірника договору на адресу електронної пошти ОСОБА_1 .

Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачкою здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, без чого укладення договору було б неможливе.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Згідно зі ст. 11 ч. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , зазначений у особистому кабінеті, за допомогою платіжної системи LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року.

Відповідачка прийняла вказані кошти, не скориставшись своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Проте свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідно до умов договору належним чином не виконувала.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1293-3586 від 28 жовтня 2023 року станом на 02 вересня 2025 року за період з 23 жовтня 2023 року по 21 серпня 2024 року дорівнює 157171,55 грн, з яких заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 29500 грн, заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 125316 грн та заборгованість за комісією 2355,55 грн.

Проте кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», за умовами якої списали позичальнику частково заборгованість за нарахованими відсотками та комісією у сумі 16697 грн за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 140474,55 грн.

У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідачки лише частину заборгованості у розмірі 140474,55 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 29500 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 110974,55 грн.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі прострочення позичальником сплати відсотків за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту у повному обсязі та сплати відсотків за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування (п. 8.5 договору).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону комісія, пов`язана з наданням кредиту включається до загальних витрат за споживчим кредитом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , уклавши договір про надання кредиту, взяла на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів та комісії за надання кредиту.

Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуті, то сума заборгованості ОСОБА_1 з виконання кредитного договору у загальній сумі 140474,55 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13, 76,81, 89,141, 258-260, 263-265, 273, 274-279, 280-284, 354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 1293-3586 від 28 жовтня 2023 року у розмірі 140474,55 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 29500 грн, заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 110974,55 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 28 листопада 2025 року.

Суддя