Справа № 144/148/25
Провадження № 22-ц/801/2471/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Магдяк Н. І.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 рокуСправа № 144/148/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика»,

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2025 року, ухвалене у складі судді Магдяк Н. І. в селищі Теплик, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

29 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 17.05.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачкою укладено договір № 499727-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 44 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язувалася повернути вказані кошти та сплатити відсотки й комісію.

Товариство свої зобов`язання виконало, натомість відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14.01.2025 становить 158 747,16 грн, з них: 44 000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 108 147,16 - сума прострочених платежів по процентах, 6 600,00 - сума прострочених платежів за комісією, які позивач просив стягнути із відповідачки на його користь, а також стягнути понесені ним судові витрати.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2025 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 124 520 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень заборгованості за договором № 499727-КС-001 про надання кредиту від 17.05.2024, з яких: 44 000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 73920 грн - сума прострочених платежів по процентах, 6 600,00 - сума прострочених платежів за комісією, також суд стягнув з відповідачки понесені позивачем судові витрати у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності кредитних відносин, які виникли між позивачем та відповідачкою на підставі договору № 499727-КС-001 про надання кредиту від 17.05.2024: Разом з тим, нараховані позивачем проценти за користування коштами частково не відповідають вимогам закону, а саме

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Оскільки кредитний договір укладений після внесення змін до зазначеної статті, то умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 2.4 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,50000000 % та 1.14950134 % у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.

Тому суд розрахував заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 % та встановив, що розмір процентів за період 17.05.2024 року(дата надання кредиту) по 01.11.2024 року(дата закінчення дії договору) становить 73920 гривень (44000 грн. х 1% х 168 днів).

Не погодившись з таким рішенням в частині зменшення суми заборгованості за нарахованими відсотками, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»20.10.2025 року через систему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить рішення в оскаржуваній частині змінити, а саме змінити суму стягнення процентів з 73 920 грн на суму108 147,16 грн процентів, в решті рішення залишити без змін та здійснити розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд неправильно трактував приписи ЗУ «Про споживче кредитування», які стосуються обмеження розміру денної процентної. Не взяв до уваги ту обставину, що в кредитному договорі в пункті 2.4 закріплена процентна ставка за день, а не денна процентна ставка, яка обраховується за формулою, закріпленою в частині 4 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування», вказує, що в разі застосування цієї формули реальна денна процентна ставка становить 0,95 %, що відповідає приписам Закону.

Відповідачка правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники справи до суду не з`явилися будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилали, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення в оскаржуваній частині в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 17.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем укладено Договір № 499727-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 17 - 21);

- ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.05.2024 направлено відповідачу, пропозицію (оферту) укласти Договір № 499727-КС-001 про надання кредиту (а.с. 22 - 26);

- 17.05.2024 ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 499727-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а. с. 27 -31);

- зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5100, на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено (а.с. 32).

Таким чином, 17.05.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 укладено Договір № 499727-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 44 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (а. с. 17-21).

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.50000000 процентів за кожен день користування Кредитом.

Строк надання кредиту становить 24 тижні.

Умовами Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Згідно п. 2.5 комісія за надання кредиту: 6 600.00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи незмінні впродовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 44 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 499727-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» № 46/12-11/39410/2025/ВТ від 04.04.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , також суду надано виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 17.05.2024 по 01.11.2024.

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Наявність кредитних відносин, отримання відповідачкою ОСОБА_1 44 000 грн та їх неповернення сторонами не заперечується та не оскаржується, а відтак зазначені обставини не перевіряються судом апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині зменшення процентів, що підлягають до стягнення.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне зменшенням розміру процентів за користування кредитом.

Як зазначено вище, в пункті 2.4 кредитного договору стандартна процента ставка за Кредитом в день 1,5 % за кожен день користування Кредитом, фіксована; знижена процентна ставка в день Кредитом в день 1,14950134 % за кожен день користування Кредитом, фіксована.

Відповідно до частини 5 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 було доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023).

Суд першої інстанції вірно констатував, що оскільки кредитний договір укладений 17.05.2024 року, тобто після внесення змін до ЗУ «Про споживче кредитування», якими обмежено розмір процентної ставки, то приписи

Згідно пункту 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 3498-IX, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон набрав чинності 24.12.2023 року.

Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.

Суд першої інстанції невірно виснував, що встановлений пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» № 3498-IX тимчасовий перехідний період по встановленню максимального розміру процентної ставки поширюється виключно на договори, які були укладені до внесення Законом № 3498-IX від 22.11.2023 змін до статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування», адже такого обмеження законодавцем встановлено не було.

Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, тому в період часу з 24.12.2023 року до 22.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки може бути 2,5 %, в період часу з 22.04.2024 року до 20.08.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки - 1,5 %, а з 20.08.2024 року - максимальний розмір денної процентної ставки - 1 %.

В справі що розглядається кредитний договір укладений 17.05.2024 року, тобто в той період, коли діяло обмеження щодо максимальної денної процентної ставки в розмірі 1,5 %, тому встановлення в Договорі (пункт 2.4 Договору) саме такого розміру процентної ставки є правомірним та не суперечить приписам ЗУ «Про споживче кредитування».

Разом з тим, починаючи з 20.08.2024 року розмір денної процентної ставки мав бути приведений до закріпленого в ЗУ «Про споживче кредитування» обмеження в розмірі 1 % в день, однак визначена в пункті 2.11 Договору денна процентна ставка в розмірі 1,16 % перевищує встановлений законодавчий максимум, а як вбачається з наданого позивачем розрахунку, він продовжував до 01.11.2024 року (закінчення терміну кредитування) здійснювати нарахування за ставкою 1,5 %, що суперечить приписам Закону.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд виснує, що за період з 17.05.2024 року до 20.08.2024 року (94 дні) проценти позивачем нараховані вірно та згідно наданого ним розрахунку їх розмір становить 62 040 гривень, а для визначення розміру процентів за період з 20 серпня 2024 року до 01 листопада 2024 року (закінчення терміну кредитування) (75 днів) слід застосувати денну процентну ставку в розмірі 1 % та проценти за цей період становлять 33 000 грн ( 44 000 х 1% х 75 днів).

Таким чином, загальний розмір заборгованості за процентами складає 95 040 грн гривень (62 040 гривень + 33 000 гривень).

Відтак доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а загальний розмір заборгованості за Договір № 499727-КС-001 про надання кредиту від 17 травня 2024 року становить 145 640 грн ( 44 000 грн тіла кредиту + 95 040 грн процентів за кредитом + 6 600 грн. заборгованості за комісією) та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 374ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини( частина 4 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє часткове підтвердження, оскаржуване судове рішення підлягає зміні, оскільки судом невірно визначено розмір процентів, що підлягає до стиснення.

Тому рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 1 жовтня 2025 року підлягає зміні шляхом доповнення мотивувальної частини рішення мотивами, викладеними у цій постанові та шляхом викладу абзацу другого резолютивної частини рішення в новій редакції.

В іншій частині (стягнення тіла кредиту та комісії) рішення слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач поніс такі витрати: 2 422, 40 грн по сплаті судового збору за подання позову (а. с.1), 3 633,60 грн по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.130) а всього 6 056 грн.

Доказів понесення судових витрат стороною відповідача матеріали справи не містять.

Ціна позову становить 158 747, 16 грн, до задоволення підлягає 145 640 грн, тобто 91,74 %.

З огляду на принцип пропорційності (частина 1, 2 статті 141 ЦПК України), з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5 555 грн 77к. (6 056 х 91,74 %) понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити частково.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2025 року змінити, доповнивши мотивувальну частину рішення мотивами, викладеними в цій постанові та виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 145 640 (сто сорок п`ять тисяч шістсот сорок) гривень заборгованості за договором № 499727-КС-001 про надання кредиту від 17.05.2024, яка складається з: 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 95 040 (дев`яносто п`ять тисяч сорок) гривень - заборгованість за процентами станом на 01.11.2024 року, 6 600 (шість тисяч шістсот) гривень - заборгованість за комісією. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 5 555 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 77 к понесених судових витрат.

В іншій частині рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , юридична адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало