справа № 278/5293/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2025 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
І. СУТЬ СПРАВИ
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив ухвалити рішення щодо розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.
У обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомив, що у квітні 2017 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Однак, станом на день подання цього позову, сторони проживають окремо і спільного господарства не ведуть, а тому позивач переконаний, що у цьому випадку існують підстави для розірвання шлюбу, укладеного між сторонами, оскільки, наразі, він носить виключно формальний характер. Окрім цього заявник категорично заперечив стосовно надання сторонам строку для примирення.
ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року в цій справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від представника позивача адвоката Атаманюк В.І. на адресу суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи без участі сторони позивача. Причини неявки відповідачки ОСОБА_1 суду невідомі.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ураховуючи викладені вище обставини, суд уважає за необхідне здійснювати розгляд цієї справи в заочному порядку на підставі ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
04 листопада 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у Республіці Білорусь зареєстрований шлюб після державної реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 15).
IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).
Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно зі ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, що затверджена Наказом Міністерства закордонних справ України № 113 від 04 червня 2002 року.
Разом із тим, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України.
За правилами ст. 1 Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; адміністративні документи; нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.
Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Гаазької Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції.
V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Так, у ході розгляду справи судом не встановлено підстав недійсності шлюбу укладеного між сторонами 04 листопада 2017 року. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе.
VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
У порядку ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат позивача не здійснюється у зв`язку із заявленням останнім клопотання про віднесення таких витрат на його рахунок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ) та громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 ), що зареєстрований 04 квітня 2017 року В/ЗАГС адміністрації Ленінського району міста Мінська (Республіка Білорусь), актовий запис № 1227.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 10 грудня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький