Єдиний унікальний номер: 448/1561/25
Провадження № 2/448/756/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.12.2025 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Гамарської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, будинок 30, м. Київ, індекс 01032) до

відповідача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. 19.08.2025 представник ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Посилається на те, що 18.03.2023 між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір №28495-03/2023.

2. Зазначає, що 03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли з Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонам акту прийнямання-передачі.

27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27102023 і відповідно до Реєстру боржників ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача.

3. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Зазначає, що жодних платежів по погашенню існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів відповідач не здійснював.

4. Як наслідок, вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №28495-03/2023 від 18.03.2023 в розмірі 21640,00 грн., з яких 5600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16040,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

З огляду на наведене просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №28495-03/2023 від 18.03.2023 в розмірі 21640,00 грн., а також судові витрати.

5. Від відповідача ОСОБА_1 30.10.2025 надійшла заява, в якій він заперечує проти позову в частині заборгованості за відсотками, оскільки є військовослужбовцем та має пільги встановлені ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», тому просить стягнути заборгованість тільки за тілом кредиту.

6. 06.11.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Гончарук Д.Р. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, який долучений до матеріалів справи, в якому заперечив пояснення відповідача посилаючись на їх безпідставність. Також додав, що строк кредиту складає 25 днів, але відповідно до п. 4.3. у разі якщо клієнт не повернув строк , зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в Додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Таким чином, відсотки нараховувались тільки за користування кредитними коштами.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи

7. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

8. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

10. Ухвалою суду від 21.08.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом

12. 18.03.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №28495-03/2023, шляхом підписання електронним одноразовим ідентифікатором W1329.

13. Згідно з п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5600 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

14. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 5600,00 грн, строком на 25 днів, тобто до 11.04.2023, процентна ставка 2.5% в день, 912% (процентів) річних від суми кредиту. Факт укладання договору на умовах, передбачених вказаним договором та отримання суми кредиту не спростовано відповідачем ОСОБА_1 .

Факт отримання відповідачем коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №2919_25 від 16-07-2025, з якого вбачається, що 18-03-2023 12:15:02 на суму 5600,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 212881354, призначення платежу: зарахування 5600 грн на карту НОМЕР_1 .

15. Пунктом 4.3. договору передбачено, що п. 4.3. у разі якщо клієнт не повернув строк , зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в Додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

16. Відповідно до п.6.1 цього договору, цей укладений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

17. 03.07.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли з Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонам акту приймання-передачі, в тому числі право вимоги за кредитним договором №28495-03/2023 від 18.03.2023, укладеним з відповідачем.

18. 27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 2712023, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

19. Відповідно витягу з реєстру боржників від 27.10.2023 року до договору факторингу № 2712023, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором №28495-03/2023 в розмірі 21640,00 грн.

20. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», на рахунки попередніх кредиторів.

21. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості наданого позивачем така становить 21640грн., з яких 5600,00 грн. сума заборгованості по основному боргу, 16040,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

V. Застосоване Судом законодавство

22. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

23. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

24. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

25. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

26. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

27. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

28. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

29. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

30. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

31. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

32. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

33. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

34. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

35. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції

36. Так, Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

37. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

38. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).

39. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).

40. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.

41. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

42. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

43. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

44. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

45. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

46. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

47. За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

48. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

49. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

50. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

51. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

52. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

53. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

54. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

55. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

VI. Висновки Суду

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту

56. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

57. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

59. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 5600,00 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.

60. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем ОСОБА_1 .

61. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

62. Як встановлено в ході судового розгляду кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, з зазначенням особистих даних відповідача, а саме адреси проживання, його паспортних даних, РНОКПП.

63. Суд зауважує, що кредитні кошти надані відповідачу у безготівковій формі на банківську картку, вказану ним при укладенні договору, надходження коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №2919_25 від 16-07-2025. Відповідач не надав доказів, що кредитні кошти на його картку, зазначену ним у договорі, не надходили. Відповідачем не спростовано факт надання всіх особистих ідентифікуючих даних, даних його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий.

64. Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору.

65. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний Договір про надання фінансового кредиту №28495-03/2023 від 18.03.2023 року укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписаний саме відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. ТОВ «ФК «ЄАПБ» належними та допустимими доказами підтверджено укладання кредитного договору первісного кредитодавця з відповідачем, сторони вказаного вище договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, умови надання грошових коштів у кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах.

66. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином.

67. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору первісний кредитор 18.03.2023 взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту 5600,00 грн; строк кредиту - 25 днів, тобто до 11.04.2025 року; процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 день користування кредитом.

68. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 21640 грн., з яких 5600,00 грн. сума заборгованості по основному боргу, 16040 грн. сума заборгованості за відсотками.

69. З моменту отримання кредиту відповідач ОСОБА_1 заборгованості не погашав, в зв`язку з чим на момент закінчення строку дії договору №28495-03/2023 в нього утворилася заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5600,00 грн. В свою чергу Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

70. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами договору позики, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №28495-03/2023 від 18.03.2024 за основною сумою боргу в розмірі 5600 грн. є обґрунтованими.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитним договором суд виходить з наступного.

71. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

72. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

73. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

74. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

75. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

76. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

77. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця враховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

78. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

79. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

80. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem), тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

81. За умовами договору про позики сторони встановили строк кредитування 25 днів, тобто до 11.04.2023. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості убачається, що позивач здійснив нарахування ОСОБА_1 процентів за період з 18.03.2023 та по 27.10.2023 в розмірі 16240 грн.

82. Тобто, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Проте, позивач не надав суду доказів, що відбулася пролонгація такого строку відповідно до умов договору. Доказів пролонгації строку кредитування, складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів позивачем всупереч положенням ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідні пункти щодо нарахування процентів за договорами, зокрема, до дня повного погашення заборгованості за кредитом, розташовані в розділі, яким врегульовано правомірну поведінку сторін («Порядок нарахування процентів»), водночас договори містять окремий розділ, що регулює відповідальність сторін («Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів»), положеннями якого передбачено, що у разі неповернення кредиту в строк, проценти передбачені цим договором продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з дня прострочення. Позивач у наданих суду розрахунках заборгованості за проценти заборгованості за відсотками, тобто як проценти за «правомірне користування кредитом», а не як міру відповідальності, що виключає можливість їх стягнення не інакше як на підставі статті 625 ЦК України. Проте таких вимог позивачем не заявлено.

83. Суд критично ставиться до такого розрахунку заборгованості, оскільки встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного договору ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», як фінансова установа, надало ОСОБА_1 кредит до 11.04.2023, то кредитор має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредиту, тобто до 11.04.2023. Після закінчення строку дії договору відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.

84. Таким чином, оскільки позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії договору, суд приходить до висновку, що заявлена стороною позивача вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування дововором після 11.04.2023 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

85. Відтак вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 відсотків слід задовольнити частково, а саме суд вважає за доцільне стягнути відсотки за період з 18.03.2023 до 11.04.2023 у розмірі 3500,00 грн.

86. Щодо посилань відповідача про наявність пільг передбачених ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до якої військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції, пеня та відсотки за користування кредитом, суд зазначає наступне.

87. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), а саме в редакції Закону від 30 березня 2021 року № 1357-ІХ, який набрав чинності з 23 квітня 2021 року, та яка діяла зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2459-IX від 27 липня 2022 року до 04 травня 2024 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

88. Посилаючись на наявність пільг відповідач додав копію військового квитка серії НОМЕР_3 від 17.04.2018, та копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 від 28.08.2019, копію довідки Форми 5, виданої військовою частиною НОМЕР_5 від 02.08.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_5 з 15.07.2025, та копію довідки Форми 5, виданої військовою частиною НОМЕР_6 , відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізації без зазначення дати призову.

89. Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) сформульовано правовий висновок про перелік необхідних документів для доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142.

90. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

91. Матеріали справи не містять відповідних документів як доказів наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Судом також враховується, що кредитний договір укладений відповідачем 18.03.2023, а згідно доданої довідки він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період з 15.07.2025, тобто відповідно до наданої довідки відповідач на час укладення договору не перебував на військовій службі, право пільги, відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач набув лише 15.07.2025, з моменту призову на військову службу.

92. Водночас вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

93. Також положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містять норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

94. Суд наголошує, що наявність обставин, визначених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», покладається на сторону, яка про такі обставини заявляє. У даному випадку відповідач жодного документу на підтвердження наявності пільг суду не представ.

95. А тому, проаналізувавши всі докази в сукупності, суд доходить висновку про те, що відповідачем були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним вище кредитним договором в загальному розмірі 9100 грн. 00 коп.

Висновок

96. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

97. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредит і у нього виникло зобов`язання повернути його, у розмірах та у строки, що зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за договором про надання фінансового кредиту №28495-03/2023 від 18.03.2023 заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5600,00 грн. та відсотків в розмірі 3500 грн., а всього 9100,00 грн.

98. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

VІІ. Судові витрати

99. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

100. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

101. Згідно платіжної інструкції № 122448 від 08.07.2025 позивачем було сплачено 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.

102. При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 21640 грн.00 коп. (двадцять одна тисяча шістсот сорок 00 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 9100 (дев`ять тисяч сто) гривень 00 копійок, що становить 42,05 %.

103. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 1273,27 грн. (3028 х 42,05 /100 = 42,05) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статтями 2,4, 5,10-13,81,83, 141, 223, 247, 258-259,263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №28495-03/2023 від 18.03.2023 в сумі 9100 (дев`ять тисяч сто) гривень 00 коп., з яких 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. - заборгованість за відсотками.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1273 (тисяча двісті сімдесят три) гривень 27 коп. судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м.Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складений 08.12.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК