СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1217/25
Провадження № 2/306/897/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів зі зміною способу стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Свалявського районного суду від 29.12.2017 року у справі № 306/1993/17 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача, на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що діти зареєстровані та проживають із матір`ю, усі обов`язки щодо утримання, догляду, виховання та забезпечення дітей фактично несе позивач, тоді як відповідач участі у вихованні не бере та обмежується сплатою аліментів, визначених ще у 2017 році. Позивачу відомо, що відповідач звільнився з військової служби та отримує стабільну щомісячну пенсію, що істотно покращує його матеріальне становище порівняно з 2017 роком та свідчить про наявність реальної можливості забезпечувати належний рівень утримання дітей, водночас потреби дітей з віком збільшилися. Вказує, що з огляду на інфляцію, підвищення цін та загальне зростання вартості життя, розмір аліментів, визначений у 2017 році, є недостатнім для покриття навіть базових потреб дітей, а тому, просить суд, визначений раніше розмір аліментів та спосіб стягнення аліментів змінити з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), стягувати з відповідача аліменти на користь позивача, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відстутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні (а.с. 47).

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 38,42).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

За правилами ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з нормою ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 та ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Рішенням Свалявського районного суду від 07.02.2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 8).

Як убачається з заочного рішення Свалявського районного суду від 29.12.2017 року у справі № 306/1993/17, таким ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача, на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.09.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 9-10).

З відповідей Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, відповідач ОСОБА_3 отримує пенсійні виплати, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.26,27).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістомст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язано їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення судового збору з відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 18, 76, 81, 133, 134, 137, 141, 258, 263, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ЗУ Про охорону дитинства, Конвенцією ООН про права дитини, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів зі зміною способу стягнення - задовольнити.

Розмір аліментів, визначений заочним рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.12.2017 року (справа № 306/1993/17) про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ... " змінити "призначивши до стягнення аліменти із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Поляна, Свалявського району Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Поляна, Свалявського району Закарпатської області та мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття".

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Поляна, Свалявського району Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 - 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача UA 0026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

10.12.2025 року