Справа № 539/4584/25
Провадження № 2/539/1998/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі ТОВ «ФК Єврокредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 21 листопада 2019 року Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі АТ «Мегбанк») та ОСОБА_1 уклали договір № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії (далі кредитний договір).

Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «Мегабанк» (далі правила). Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням правил, у зв`язку з чим правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з правилами, тарифами на послуги банку, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Вказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними.

Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердив, що істотні умови, які є обов`язковими для договору даного виду відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у цьому тексті чи додатках, додаткових угодах до нього, так і у правилах, тарифах, тощо, що у сукупності складає договір (пункт 4.8. кредитного договору).

Також клієнт своїм підписом підтвердив, що з умовами договору (з урахуванням правил, які розміщені на офіційному сайті банку www.todobank.com та/або www.megabank.ua, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (пункт 4.8. кредитного договору).

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору банк на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка відкрив клієнту картковий рахунок 1 у гривні, картковий рахунок 2 в доларах США, картковий рахунок 3 в євро та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок 1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, картковий рахунок 2 та картковий рахунок 3 за дебетовою схемою.

Підписом під текстом кредитного договору клієнт підтвердив факт отримання ним картки та ПІН-коду до неї (пункт 4.1 кредитного договору). Згідно розділу 1 тарифів (додаток № 1 до Кредитного договору) строк дії картки становить 5 років.

У пункті 4.3 кредитного договору вказано, що закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком та клієнтом та/або закриття карткових рахунків. Відмова клієнта від доступного ліміту кредитної лінії не припиняє дію цього договору.

На картковий рахунок 1 банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, в сумі та на умовах визначених кредитним договором.

Відповідно до пункту 2.5 кредитного договору, розмір доступного ліміту кредитної лінії може бути змінений (збільшений та/або зменшений) в межах максимального ліміту кредитної лінії, у порядку передбаченому Правилами.

Сплата процентів, передбачених умовами договору за користування доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково) (пункт 2.4 кредитного договору).

Нарахування процентів на залишок коштів на карткових рахунках, за користування доступним лімітом кредитної лінії та у разі виникнення заборгованості на суму несанкціонованого овердрафту здійснюється згідно Правил та тарифів (пункт 2.6 кредитного договору). Розмір процентів за користування кредитом визначений у пункті 2.2 кредитного договору та тарифах (додаток № 1 до договору).

У пункті 2.2.7 кредитного договору встановлено кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3.1.2 кредитного договору, при користуванні доступним лімітом кредитної лінії клієнт зобов`язаний: щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, сплатити мінімальний обов`язковий платіж, в тому числі проценти та інші обов`язкові платежі передбачені договором, у розмірі, визначеному тарифами, шляхом забезпечення надходження цих коштів на картковий рахунок 1; погасити заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії до настання кінцевого строку сплати цієї заборгованості.

Розмір обов`язкового мінімального платежу визначений пунктом 8.5 тарифів (додаток № 1 до договору).

У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на картковий рахунок1 клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку.

Свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03 вересня 2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається із: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) 10 265,68 грн, заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 26 364,63 грн, загальна сума заборгованості 36 630,31 грн.

03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс») був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. На підставі вказаних договорів право вимоги за спірним у цій справі кредитним зобов`язанням перейшло до позивача.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № TDB.2019.0991.2400 від 21 листопада 2019 року, сформованої АТ «Мегабанк», станом на 03 вересня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить: за кредитом (в тому числі прострочена) 10 265,68 грн, по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 26 364,63 грн, загальна сума заборгованості 36 630,31 грн.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а в подальшому ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги 03 вересня 2024 року. ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.

Отже, ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тому утворилась заборгованість у розмірі 36 630,31 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 265,68 грн, заборгованість за відсотками 26 364,63 грн.

Позивач також вказував, що поніс судові витрати на сплату судового збору 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу 11 200 грн.

На підставі викладеного ТОВ «ФК Єврокредит» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії від 21 листопада 2019 року у розмірі 36 630,31 грн, судовий збір 2 422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу 11 200 грн.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2025 року справу № 539/4584/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)) звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

29 вересня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Журавльова С. Г. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виписки з рахунку відповідача.

ТОВ «ФК Єврокредит» у судові засідання не з`явилося, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Позивач у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі та його представника, вказував, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

У судове засідання 16 жовтня 2025 року відповідач не з`явився, тому розгляд справи відкладено на 04 листопада 2025 року, а в подальшому на 02 грудня 2025 року.

Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 02 грудня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 09 грудня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на відкриття рахунку та видачу платіжної картки, в якій просив відкрити на його ім`я поточні рахунки: в доларах США, у євро, у гривні, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, та надати платіжну картку міжнародної платіжної системи MasterCard Worldwide / Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Отримання 25 листопада 2019 рок платіжної картки та пін конверту відповідач підтвердив своїм підписом.

21 листопада 2019 року АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 уклали договір № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, який підписаний представником банку та позичальником особистими підписами.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у AT «Мегабанк», підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням правил, у зв`язку з чим правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню договір разом з правилами, тарифами на послуги банку (додаток № 1 до договору), далі тарифи, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір, надалі договір.

Банк відкриває клієнту: поточний рахунок № НОМЕР_1 (далі картковий рахунок 1) в гривні; поточний рахунок № НОМЕР_2 (далі картковий рахунок 2) в доларах США; поточний рахунок № НОМЕР_3 (далі картковий рахунок 3) в євро (разом карткові рахунки), на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи (далі картка) картковий рахунок 1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, картковий рахунок 2 та картковий рахунок 3 за дебетовою схемою картка, що видається на підставі цього договору є власністю банку (пункт 1.2 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400).

Пунктом 1.3 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 визначено, що картка використовується клієнтом для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

Банк має право надавати клієнту на картковий рахунок 1 кредит (встановити доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором кредит використовуються клієнтом на споживчі цілі. Операції за картковим рахунком 1 проводяться з урахуванням встановленого доступного ліміту кредитної лінії (пункт 1.4 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400).

Відповідно до пункту 3.1 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 в обов`язки клієнта входить здійснювати операції за картковими рахунками у порядку передбаченому договором та чинним законодавством України (пункт 1.1.1 договору). При користуванні доступним лімітом кредитної лінії:щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, сплатити мінімальний обов`язковий платіж, в тому числі проценти та інші обов`язкові платежі передбачені договором, у розмірі, визначеному тарифами, шляхом забезпечення надходження цих коштів на картковий рахунок1;погасити заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії до настання кінцевого строку сплати цієї заборгованості (пункт 3.1.2 договору). Відповідно до умов договору, сплатити суму відповідальності за порушення грошового зобов`язання, здійснювати погашення несанкціонованого овердрафту заборгованості перед банком, яка виникла понад залишок коштів на карткових рахунках і понад доступний ліміт кредитної лінії на картковому рахунку 1 (пункт 3.1.3 договору).

Пунктом 3.3. договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 визначені обов`язки банку, а саме: здійснювати зарахування, перерахування та видачу грошових коштів, а також проводити інші операції за картковими рахунками, в межах сум коштів, що містяться на цих рахунках, у порядку передбаченому договором та чинним законодавством України зарахування, перерахування та видача грошових коштів, а також проведення інших операцій з використанням карткового рахунку 2 та карткового рахунку 3, здійснювати після їх активації (пункт 3.3.1).

Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком та клієнтом та/або закриття карткових рахунків відмова клієнта від доступного ліміту кредитної лінії не припиняє дію цього договору (пункт 4.3 договору від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400).

Випискою за договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 за період з 21 листопада 2019 року до 02 грудня 2022 року підтверджується обставини щодо користування відповідачем кредитними коштами та розмір заборгованості. Відповідач користувався кредитними коштами та періодично вносив платежі на погашення заборгованості.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 станом на 03 вересня 2024 рік заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Мегабанк» становить 36 630,31 грн, з яких: 10 265,68 грн за основним боргом, 26 364,63 грн за нарахованими та несплаченими відсотками.

03 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та АТ «Мегабанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого клієнт відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 у розмірі 36 630,31 грн, з яких: 10 265,68 грн основний борг, 26 364,63 грн відсотки.

ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» і ТОВ «ФК Єврокредит» 27 грудня 2024 року уклали договір про відступлення прав вимоги № 1/12, згідно з умовами якого останньому передано право вимоги до боржників, вказаних у додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року № 1/12 ТОВ «ФК Єврокредит» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 36 630,31 грн, з яких: 10 265,68 грн заборгованість за основним боргом; 26 364,63 грн сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400, тому утворилась заборгованість у розмірі 36 630,31 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 265,68 грн, заборгованість за відсотками 26 364,63 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено договір № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії.

Про укладення між сторонами справи цього правочину свідчить й виконання ними певних обов`язків: кредитор надавав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку останнього, а боржник в свою чергу періодично здійснював погашення кредитної заборгованості.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

АТ « Мегабанк» після підписання ОСОБА_1 договору (який містить інформацію, зокрема, ліміт наданого кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування, загальну вартість, строк дії договору тощо) та невиконання позичальником зазначених умов отримав право на стягнення заборгованості за вказаним правочином.

Встановлено, що відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, не виконав зобов`язання за укладеним договором.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).

ТОВ «ФК Єврокредит» у визначений законом спосіб набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, що підтверджується договором про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року № GL1N426240, додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240, оговором про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року № 1/12, витягом з додатку № 1 до договору факторингу про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року № 1/12.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь як первісного кредитора, так і позивача у повному обсязі не повернув, тому ТОВ «ФК Єврокредит» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за договорами.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором складає 36 630,31 грн, з яких: 10 265,68 грн заборгованість за основним боргом; 26 364,63 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідач не спростував вказаний розрахунок.

Отже, ТОВ «ФК Єврокредит» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» підлягають задоволенню.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року № 1/07 з додатками, акт прийому передачі від 14 серпня 2025 року.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за договором від 21 листопада 2019 року № TDB.2019.0991.2400 у розмірі 36 630 (тридцять шість тисяч шістсот тридцять) гривень 31 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (місцезнаходження: 49001, місто Дніпро, провулок Ушинського, 1, офіс № 105; ЄДРПОУ 40932411).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя М. М. Пилипчук