Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/999/25

Провадження №2/377/575/25

09 грудня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 102225612 від 04.03.2021 у розмірі 28 031,50 грн; судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 04.03.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» Навара Суховик Інна Артемівна подала заявку на отримання кредиту №102225612, після чого до укладення договору отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. Електронний підпис на дану заяву накладено відповідачем одноразовим ідентифікатором. Таким чином, відповідач уклала договір про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021 із ТОВ «МІЛОАН», на підставі якого відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7 300,00 грн. 23.06.2021 згідно з умовами договору відступлення права вимоги № 03Т ТОВ «МІЛОАН» відступлене право вимоги за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке відповідно набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021 на суму боргу, яка становить 28 032,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 570,00 грн ; заборгованість за процентами 21 462,50 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою судді від 28 жовтня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 25 листопада 2025 року.

Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року судовий розгляд справи відкладено на 09 грудня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 25 листопада 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника ОСОБА_2 , що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 25 листопада 2025 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідачка не подала, клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 09 листопада 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що 04 березня 2021 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит № 102225612, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, адресу зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання, інформацію про освіту, місце роботи та щомісячні доходи (а. с. 10).

З Анкети-заяви на кредит № 102225612 від 04.03.2021 вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 погоджені наступні умови кредитування по вказаній заяві: сума кредиту 7 300,00 грн; строк кредиту 15 днів; ставка процентів 1,0 % за кожен день користування; комісія за надання 0,00 % (зв. ст. а. с. 10).

Анкета-заява на кредит №102225612 від 04.03.2021 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №102225612, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, підписання договору, оброблення.

Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використала для підтвердження підписання договору.

04 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про споживчий кредит №102225612, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами (далі кредитний договір №102225612) (а. с. 11-14).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №102225612 кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

В пункті 1.2. кредитного договору №102225612 зазначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7 300, 00 грн у валюті: українська гривня.

З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору №102225612 вбачається, що кредит надається строком на 15 днів з 04.03.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.03.2021.

Як вбачається з пункту 1.5.2. кредитного договору №102225612, проценти за користування кредитом: 1095,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору ( пункти 1.6 - 1.7).

Відповідно до пункту 2.1. кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 2.2.2. кредитного договору №102225612 передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

З пункту 2.2.3. вбачається, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою, встановленою п. 1.6., та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2. договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.

Згідно з пунктом 2.3.1. кредитного договору №102225612 продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.

Як вбачається з пункту 2.3.1.1. кредитного договору №102225612, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту: строк продовження - 3 дні; максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3,00 %; строк продовження - 7 днів; максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5,00 %; строк продовження 15 днів; максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10,00 %. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2. договору.

Відповідно до пункту 2.3.1.2. кредитного договору №102225612 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

В пункті 2.4.1. кредитного договору №102225612 визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування.

Пунктом 3.2.6. кредитного договору №102225612 визначено, що кредитодавець має право, крім інших передбачених законодавством та цим договором прав, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим договором кредитодавець отримає від позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим договором, такий платіж (кошти) відповідно до частини другої статті 516 Цивільного кодексу України позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань позичальника за цим договором.

Відповідно до пункту 3.3.2. кредитного договору №102225612 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.

Як вбачається з графіку платежів, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, дата платежу 19.03.2021; до сплати разом 8 395,00 грн, в тому числі: кредит 7 300,00 грн; комісія за надання кредиту 0,0 грн; проценти 1 095,00 грн (а.с.15).

04 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту №102225612, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, в якому викладено основні умови кредитування (а. с. 15 зв.ст.-16).

З платіжного доручення №25772233 від 04.03.2021 видно, що 04.03.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на картку Навари ОСОБА_3 № НОМЕР_1 кошти згідно з договором №102225612 у сумі 7 300,00 грн (а. с. 17).

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021 ОСОБА_1 станом на 02.06.2021 складає 28 032,50 грн, з яких: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 570,00 грн; заборгованості за процентами, нарахованими за період з 04.03.2021 по 02.06.2021, у розмірі 21 462,50 грн (а. с. 18-19).

23 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» укладено договір відступлення прав вимоги № 03Т, відповідно до пункту 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а. с. 20-27).

Згідно з пунктом 1.2. договору відступлення прав вимоги № 03Т, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, і набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Як вбачається з пунктів 6.1.- 6.2. договору відступлення прав вимоги № 03Т, у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 46 299 670,60 грн станом на дату підписання сторонами цього договору. За цим договором кредитор передає, а новий кредитор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, кредитор надає новому кредиторові документацію в порядку, передбаченому цим договором. Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Пунктом 7.1. договору відступлення прав вимоги № 03Т визначено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 722 227,64 грн.

Згідно з пунктом 13.1. договору відступлення прав вимоги № 03Т договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами.

Відповідно до платіжних інструкцій № 1173 від 24.06.2021 на суму 1 000000,00 грн, № 1033 від 29.06.2021 на суму 722 227, 64 грн, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» оплату згідно з договором про відступлення права вимоги № 03Т від 23.06.2021 (а. с. 29).

Як вбачається з витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021 на загальну суму 28 032,50 грн, з яких: 6 570,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 21 462,50 грн сума заборгованості за процентами, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 28).

25 липня 2025 року позивач направив відповідачу за зареєстрованим місцем проживання вимогу про погашення кредитної заборгованості ( а.с.30). Доказів її виконання відповідачем матеріали справи не містять.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( частина перша статті 628 ЦК України).

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За змістом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.

Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», чинної станом на час укладення договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом наведених норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперові копії: анкети заяви на кредит № 102225612; електронного договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, що містять особисті дані позичальника ОСОБА_1 : реквізити паспорта, адресу місця реєстрації, РНОКПП, номер телефону, адресу електронної пошти, визначені умови видачі кредиту та погоджені умови кредитування ( а.с.11-16).

Для підписання кредитного договору позичальник ОСОБА_1 використала електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання надати грошові кошти позичальнику виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №25772233 від 04.03.2021 про перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, відповідача № НОМЕР_1 .

Таким чином, встановлені судом обставини справи та надані позивачем на їх підтвердження докази є достатніми для висновку про належне укладення кредитного договору №25772233 від 04.03.2021 первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» з відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі та отримання останньою кредитних коштів.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора.

На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» позивач надав: копію договору про відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»; копію платіжних інструкцій № 1173 від 24.06.2021 та № 1033 від 29.06.2021 про перерахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на рахунок ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів на виконання умов договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021; копію вимоги ОСОБА_1 та копію витягу з додатку до договору № 03Т від 23.06.2021, підписаного генеральним директором ТОВ «МІЛОАН» та директором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 102225612 від 04.03.2021 на загальну суму 28 032,50 грн, з яких: 6 570,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 21 462,50 грн сума заборгованості за процентами ( а.с.20-29).

Питання дійсності договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021 недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 102225612 від 04.03.2021 перейшло до позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наведеного у позовній заяві, заборгованість відповідача за кредитним договором № 102225612 від 04.03.2021 становить 28 032, 50 грн, з яких: складається: 6 570,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 462,50 грн- заборгованість за процентами ( а.с. 5).

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «МІЛОАН», за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021, заборгованість за кредитним договором №102225612 від 04.03.2021 ОСОБА_1 станом на 02.06.2021 складає 28 032,50 грн, з яких: 6 570,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 21 462,50 грн- заборгованість за процентами, нарахованими за період з 04.03.2021 по 02.06.2021, в тому числі проценти в період з 05.03.2021 по 18.03.2021 та після часткової сплати заборгованості 19.03.2021, в період з 19.03.2021 по 03.04.2021 нараховувалися згідно з п. 1.5.2 договору, а в період з 04.04.2021 по 02.06.2021, тобто в межах 60 календарних днів, згідно з п. 1.6 договору, а отже в межах строку кредитування, визначеного умовами укладеного договору №102225612 від 04.03.2021 (а. с. 18-19).

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021, договору відступлення прав вимоги № 03Т від 23.06.2021, беручи до уваги, що позивач надав достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №102225612 від 04.03.2021 в розмірі 28 032,50 грн, з яких: 6 570,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 21 462,50 грн заборгованість за процентами, нарахованими з в межах строку кредитування відповідно до умов кредитного договору №102225612 від 04.03.2021.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд встановив, що адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна надавала позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 05 травня 2025 року, укладеного між адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 31-33).

Як вбачається з пункту 2.1. договору про надання правової допомоги № 42649746, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 3.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 передбачено, що адвокат на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів.

В підпункті 4.1.4. пункту 4.1. договору про надання правової допомоги № 42649746 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.4.-4.5. Розділу 4 «Порядок здійснення розрахунків» договору про надання правової допомоги № 42649746 загальна вартість послуг, що надається адвокатом, складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.7. даного договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.8. даного договору. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.

29 липня 2025 року між Адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено додаткову угоду № 102225612 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 (а. с. 34).

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди № 102225612 розширено розділ «2. Предмет договору» та доповнено новим пунктом такого змісту: «2.1. адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 ».

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, складеного адвокатом Міньковською А.В., на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 05.05.2025 та додаткової угоди до нього, адвокат Міньковська А.В. надала наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1 година, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 1 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 години, вартість однієї години 1 500,00 грн, загальна вартість 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 0,5 години, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 500, 00 грн; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду 0,5 години, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 500,00 грн, разом 5 000,00 грн (а. с. 35).

Як вбачається з акту №102225612 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного 29 липня 2025 року між адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 05.05.2025, додаткових угод, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, склали цей акт про те, що адвокат надав, клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 5 000,00 грн, зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1 година, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 1 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 2 години, вартість однієї години 1 500,00 грн, загальна вартість 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 0,5 години, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 500,00 грн; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду 0,5 години, вартість однієї години 1 000,00 грн, загальна вартість 500,00 грн, разом 5 000,00 грн (а. с. 36).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи час, затрачений адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною на правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, формування додатків до позовної заяви (письмові докази), подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 5 000,00 грн є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру професійної правничої допомоги відповідач суду не надала.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит №102225612 від 04 березня 2021 року в розмірі 28 032 гривні 50 копійок, з яких: 6 570,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 21 462,50 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 09 грудня 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич