УХВАЛА

02 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 756/3761/25

провадження № 61-9925ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергій Анатолійович, про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1» (далі- ПрАт «Трест Київміськбуд-1») про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 липня 2025 року апеляційну скаргу повернуто заявнику, на підставі статей 185, 356, 357 ЦПК України, оскільки заявник неповністю усунув недоліки апеляційної скарги.

30 липня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року - без змін.

05 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 25 вересня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, яким чином та коли заявнику направлена та вручена копія оскаржуваного судового рішення разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої долучає квитанції про сплату судового збору. Крім цього, заявник вказує, що апеляційний суд не направляв жодного процесуального документу (ухвал та постанови) на поштову адресу заявника, про що він просив в апеляційній скарзі. Заявник вказує, що в матеріалах справи відсутній будь-які докази, що підтверджують направлення апеляційним судом повного тексту постанови від 25 вересня 2025 року. ОСОБА_1 ознайомився з повним текстом постанови 03 листопада 2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень.

З огляду на вказані обставин, просить суд касаційної інстанції поновити строк на касаційне оскарження ухвалу Оболонського районного суду міста Києва

від 03 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Верховний Суд приймає до уваги доводи заявника про те, що з повним текстом постанови апеляційного суду від 25 вересня 2025 рокузаявник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 листопада 2025 року. Крім цього, зазначені доводи не спростовані жодними доказами в матеріалах касаційного провадження та відсутні відомості про те, що заявник отримав повний текст оскаржуваної постанови раніше в інший спосіб.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотанняОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки останній звернувся засобами поштового зв`язку до суду касаційного інстанції 05 листопада

2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови апеляційного суду.

Верховний Суд наголошує, що якщо після відкриття провадження у справі суд

дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття касаційного провадження висновок про визнання поважними причин пропуску строку був передчасним, Верховний Суд буде зобов`язаний застосувати наслідки передбачені статтею 396 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга обґрунтована порушенням судами норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 липня 2025 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська