Єд. унік. № 243/5438/25
Провадження № 2/243/1412/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Дюміної Н.О.

при секретарі Петрусі Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

учасники справи: не з`явились,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 23 червня 2025 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що

25.01.2021 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого являється ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1577324, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 2yemMxc96H, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 09.02.2021 року між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №1577324 до Договору позики №1577324, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 2 000,00. Таким чином, загальний розмір Позики становить 4 000,00 грн. Позикодавець на виконання умов Договору позики №1577324 від 25.01.2021 року та Додаткової угоди до Договору позики, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4 000,00 за посередництвом платіжної установи

21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1577324 від 25.01.2021.

03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1577324 від 25.01.2021.

Всупереч умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав.

На підставі наведеного, посилаючись на ст.ст. 530, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, представник позивача просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором за договором позики №1577324 від 25.01.2021 в розмірі 12905,00 грн та судові витрати.

2. 03.07.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається що позовні вимоги ним не визнаються в повному обсязі. Зазначив, що з моменту введення воєнного стану в Україні він проходить військову службу у складі Національної гвардії України, що підтверджується відповідними документами. Тому згідно зі ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на час проходження військової служби, зокрема під час дії воєнного стану, держава гарантує військовослужбовцям соціальний захист, що включає обмеження щодо нарахування штрафів, пені та стягнення заборгованості, якщо це пов`язано з неможливістю своєчасного виконання зобов`язань у зв`язку зі службою. Позовна вимога про стягнення 8 905,00 грн відсотків за позикою у 4 000,00 грн є неспівмірною та суперечить судовій практиці. Щодо відсутності належного підтвердження факту отримання коштів вказав, що позивач обґрунтовує перерахування коштів за допомогою електронних інструкцій, але відповідно до ст. 76 ЦПК України, докази повинні бути належними і допустимими. Відсутні оригінали банківських виписок, а факт зарахування коштів саме відповідачу не підтверджено жодним офіційним банківським документом. Позивач сам визнає необхідність витребування доказів з банку.Таким чином, позовні вимоги є передчасними, непідтвердженими у належний спосіб та такими, що суперечать як законодавству, так і усталеній практиці Верховного Суду.

3. Представником позивача надіслано до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що аргументи відповідача не заслуговують на увагу у зв`язку із наступним. Стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий відповідача: Електронна платіжна інструкція № 8c21a871-58a9-43f0-ac10-0af3aff5a112 від 25.01.2021 року видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», Довідка № КД-000027248/ТНПП від 06.05.2025 року видана платіжною системою/ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», Лист №8/05/25-89 від 08.05.2025 року виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів. Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів відповідачу, а посилання відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок відповідача є безпідставні. Щодо нарахування процентів за договором позики №1577324 від 25.01.2021 року. Відповідно до п. 4.2. договору позики № 1577324, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Щодо пільг військовослужбовцям та членам їх сімей зазначили. З копій довідки №5747 від 30.06.2025 та довідки №3416 від 01.07.2025 року які долучено відповідачем, вбачається що відповідач дійсно в період з 24.05.2023 року по 19.06.2023 року, з 03.08.2023 року по 02.09.2023 року безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в сел. Мала Токмачка, Пологівського району, Запорізької області, с. Серебрянка, Бахмутського району, Донецької області, але не у період нарахування відсотків за договором позики №1577324 від 25.01.2021 року. Таким чином, проценти за користування кредитом/позикою не нараховуються на час проходження військової служби, проте Відповідачем не долучено до матеріалів цивільної справи доказів, які підтверджують проходження військової служби в період з 26.01.2021 по 25.05.2021 року (період нарахування процентів за договором позики №1577324) не долучено, а отже на думку позивача доводи відповідача враховуючи документи надані на даному етапі не заслуговують до уваги.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5.Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2025 було відкрито було відкрито спрощене позовне провадження у справі, по справі призначено судове засідання.

6.Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2025 було витребувано докази в в АТ КБ «Приват Банк».

7.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8.Судом встановлено, що 25.01.2021 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» правонаступником якого являється ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1577324, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 2yemMxc96H, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

9.09.02.2021 року між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №1577324 до Договору позики №1577324, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 2 000,00.

10.Факт перерахування позичальнику кредитних коштів 25 січня 2021 року підтверджується електронною платіжною інструкцією та випискою по банківському рахунку відповідача, відповідно до якого відповідачу 09.02.2025 року було переведено 2000,00 грн.

11.21.06.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1577324 від 25.01.2021.

12.03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1577324 від 25.01.2021.

13.Згідно з розрахунком позивача відповідач має прострочену заборгованість за договором №1577324 від 25.01.2021 в розмірі 12905,00 грн, з яких 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8905,00 грн сума заборгованості за відсотками.

V. Оцінка Суду.

14.Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

15.За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

16.Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

17.У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

18.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

19.Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

20.Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

21.Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

22.Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

23.Згідно із ч.6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

24.За правилом ч.8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

25.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

26.Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

27.З огляду на вказане вище, суд вважає, що між сторонами правомірно укладено кредитний договір в електронній формі та у відповідності до вимог закону.

28.Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

29.Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30.За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

31.У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

32.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

33.Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

34.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

35.Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

36.За правилом частини 2 статті 1046 ЦК України, положення якої застосовується до відносин за кредитним договором, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

37.За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

38.Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

39.Матеріалами справа підтверджується, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли за Договором позики №1577324 від 25.01.2021 року, укладеним між ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , після відступлення права вимоги за цим договором перейшло позивачу на умовах договорів факторингу №030423-ФК від 03.04.2023.

40.Унаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором Договором позики №1577324 від 25.01.2021 заборгованість відповідача станом на день укладання договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 становить 12905,00 грн, з яких 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8905,00 грн сума заборгованості за відсотками.

41.Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" в частині стягнення заборгованості за Договору позики №1577324 від 25.01.2021 в сумі 4000 грн. за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

42.Доводи відповідача, що він є військовослужбовцем, а тому проценти не нараховуються на період проходження ним військової служби, суд не приймає, оскільки відповідачем не долучено до матеріалів цивільної справи доказів, які підтверджують проходження військової служби в період з 26.01.2021 по 25.05.2021 року (період нарахування процентів).

43.Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом, суд врахувує, що заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 8905,00 грн не є співмірною сумі кредиту у 4000,00 грн за вищевказаним кредитним договором, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно завищеної суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, та правильно дійшов висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором до 4000 грн.

44.Слід звернути увагу, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права, бути поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які викладені в значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. А тому на думку суду, укладення ОСОБА_1 договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.

45.Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №1577324 від 25.01.2021 року становить 12905,00 грн, з яких 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8905,00 грн сума заборгованості за відсотками, що більш ніж у два рази перевищує суму кредиту у 4 000 грн.

46.Тому вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

47.Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

48.Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

49.Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.

50.З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики №1577324 від 25.01.2021 року підлягають частковому задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

51.Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

52.Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

53.Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

54.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

55.Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 3500 грн., суд приходить до наступного.

56.Згідно зіст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаютьсязгідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

57.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

58.З огляду на те, що стороною позивача було надано до суду договір про надання правової допомоги та докази виконання вказаної у договорі роботи, а також приймаючи до у ваги, що фактичних судових засідань у яких би адвокат приймав участь не було, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 2000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.

59.Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1501,65 грн (61,99%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 11, 514, 526, 610, 612, 626, 1046-1056-1, 1077, 1079 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 133, 141, 265,280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження юридичної особи: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_2 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку 334851) суму заборгованості за Договором позики №1577324 від 25.01.2021 року в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 000,00 грн сума заборгованості за відсотками, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1501 (одна тисяча п`ятсот одна) гривень 65 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.

Суддя Н.О. Дюміна