Справа № 146/1602/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Ю.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в смт. Томашпіль цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Вдовцова А.Д. звернулася до Томашпільського районного суду Вінницької області з цим позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Томашпільського районного суду від 06 травня 2025 року, а саме стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з твердої грошової суми на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законнної сили до досягнення дитиною повноліття..

Позов обґрунтовано наступним.

11 серпня 2023 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

06 травня 2025 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно.

Представник позивача вказує, що позивач самостійно виховує двох дітей сина від першого шлюбу та спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , якому лише 1 рік. У зв`язку з наявністю на утриманні малолітньої дитини, позивач фактично позбавлена можливості працювати та отроимувати стабільний дохід, оскільки весь свій час і увагу змушена приділяти догляду за молодшим сином. Дитина потребує постійної присутності матері, належного догляду, турботи та забезпечення всіх побутових і фізіологічних потреб, що вимагає значних фінансових витрат. Крім того, син ОСОБА_3 є хворобливим, має ослаблений імунітет, часто хворіє та потребує регулярного медичного нагляду. Позивач систематично відвідує з ним лікарів, проходять обстеження, купує необхідні лікарські засоби та вітамінні комплекси. Дитина перебуває у віці, коли потребує постійного догляду, належного харчування, медичного обслуговування, розвитку та виховання, що потребує значних і регулярних фінансових витрат, тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справипо суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якого батьками записані сторони.

Згідно витягів за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,13)

З копії рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року видно, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задоволено частково та призначено даним рішенням стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн (а.с.14-15).

Також судом оглянуто виписки - епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 1634, № 2447 (а.с.16,17), інформацію Головного управління ДПС у Вінницькій області про доходи фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.34-35).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні способу аліментів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми в розмірі 3500 грн на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття .

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Також, на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2025 року, квитанцію про сплату позивачем адвокату винагороди за надання правничої допомоги у розмірі 8000 грн, акт надання послуг від 17 жовтня 2025 року.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17).

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 8000,00 грн є завеликими для даної категорії і складності справи і не відповідають критерію реальності таких витрат, оскільки у справі не проводились судові засідання, в яких брав би участь представник позивача, тому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 1211 грн 20 коп (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182,184, 191, 198-200 СК України, статями 12, 13, 76-81, 95, 141, 263, 264, 265, 279,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вдовцової Аліни Дмитрівни до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 травня 2025 року (справа №146/469/25) спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягненя з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області в справі № 146/469/25 в частині стягнення аліментів на неповнолоітню дитину припинити з дня набрання законної сили рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок)судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн (чотири тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.