Провадження № 2-о/369/244/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2025 м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Козак І.А.,

за участі секретаря Кавун Є.О.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересавана особа - Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до Києво - Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що вона з 19.01.1994 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру Боярської територіальної громади №2024/013355148 від 05 листопада 2024 року.

З 1971 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного подружнього життя мають двох доньок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 виданим Теофіпольським районним бюро РАЦС Хмельницької області 29 лютого 1972 року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Вишневським міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області 28 вересня 1984 року.

У 1989 році подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 179 від 20 квітня 1989 рок, виданим Відділом РАЦС Києво-Святошинського райвиконкому Київської області 25 квітня 1989 року. Акт з розірвання шлюбу був для подружжя формальним. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжили подружні відносини проживаючи однією сім`єю. Вони, як і раніше, були пов`язані спільним вихованням дітей, спільним побутом та веденням спільного господарства. Вони мали спільний бюджет, спільно утримували житло, спільно робили ремонти, обидва сплачували комунальні послуги. Колишнє подружжя за спільні кошти купували не тільки речі домашнього вжитку, а й здійснювали придбання предметів довгострокового використання, зокрема разом придбали транспортний засіб КІА СЕЕD. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за сумісні матеріальні кошти влаштовували відпочинок з дітьми під час відпусток.

При постійному сумісному проживанні колишнє подружжя були зареєстровані за різними адресами, але 26.06.2007 року ОСОБА_3 своє постійне місце проживання зареєстрував за адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у віці 75 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , актовий запис № 543 від 30.06.2022 року. Свідоцтво про смерть видане Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області 30 червня 2022 року. ОСОБА_3 було знято з реєстрації місця проживання 30.06.2022 року, що підтверджується листом виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області № 2024/013355148 від 05.11.2024 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не тільки постійно проживали разом, а також були зареєстровані за єдиним місцем проживання на протязі останніх п`ятнадцяти років до смерті спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді легкового автомобіля КІА СЕЕD 2007 року випуску, VIN НОМЕР_5 , чорний колір, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

ОСОБА_3 заповіт не складав, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №79012956 від 05.11.2024 р. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є діти спадкодавця: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Діти не проживали і не були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем, тому не могли прийняти спадщину фактично. Вони також не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується відсутністю інформації про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, що зазначено у Витягу зі спадкового реєстру №79012983 від 05.11.2024р.

Заявниця, як спадкоємець четвертої черги, звернулася до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Козир М.А. із заявою про прийняття спадщини, але листом №154/02-16 від 26.11.2024 року отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Малютянська сільська рада Фастівського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Згідно Закону України №3651-д орган місцевого самоврядування Малютянська сільська рада Фастівського району Київської області - був реорганізований та увійшов до складу Боярської громади, таким чином, процесуальне правонаступництво перейшло до Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області.

02 червня 2025 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Шамардіним В.М. до Києво-Святошинського районного суду Київської області подано клопотання про заміну сторони у справі.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 02 червня 2025 року задоволено клопотання представником заявника ОСОБА_1 адвоката Шамардіна В.М. - замінено заінтересовану особу Малютянську сільську раду Фастівського району Київської області на належну заінтересовану особу Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області.

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шамардін В.М. в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити в повному обсязі на підставі наданих документів і викладених обставин.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про місце, час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , зазначила, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються її батьками. Вони уклали шлюб у 1971 році, а у 1989 році шлюб було розірвано. Розірвання шлюбу було формальним. Батьки як проживали разом під час шлюбу, так і залишилися проживати разом однією сім`єю після його розірвання. Вони спільно виховували нас - дітей, займалися спільним побутом та веденням спільного господарства. Вони мали спільний бюджет, за спільні кошти купували речі домашнього вжитку та й здійснювали придбання предметів довгострокового використання, зокрема, вони разом придбали транспортний засіб. Батьки завжди разом з дітьми влаштовували відпочинок під час відпусток.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , також зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є її батьками. Вони перебували у юридичному шлюбі з 1971 року, а у 1989 році шлюб розірвали, але розірвання шлюбу для них було викликано причинами, не пов`язаними з погіршенням подружніх стосунків. Батьки продовжили проживали однією сім`єю, разом несли обов`язки по вихованню дітей, мали спільний бюджет займалися спільним побутом та веденням спільного господарства. За спільні кошти купували речі домашнього вжитку та й здійснювали придбання предметів довгострокового використання. Батьки завжди ставилися з повагою один до одного.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вивчивши і дослідивши наявні в справі докази, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1971 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного подружнього життя мають двох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 виданим Теофіпольським районним бюро РАЦС Хмельницької області 29 лютого 1972 року; та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Вишневським міськвиконкомом Києво-Святошинського району Київської області 28 вересня 1984 року. Свідоцтва про народження маються в матеріалах справи.

У 1989 році подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 179 від 20 квітня 1989 рок, виданим Відділом РАЦС Києво-Святошинського райвиконкому Київської області 25 квітня 1989 року. Свідоцтво про розірвання шлюбу є в матеріалах справи.

Акт з розірвання шлюбу був для подружжя формальним. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продовжили подружні відносини проживаючи однією сім`єю. Вони, як і раніше, були пов`язані спільним вихованням дітей, спільним побутом та веденням спільного господарства. Вони мали спільний бюджет, спільно утримували житло, спільно робили ремонти, обидва сплачували комунальні послуги. Колишнє подружжя за спільні кошти купували не тільки речі домашнього вжитку, а й здійснювали придбання предметів довгострокового використання, зокрема разом придбали транспортний засіб КІА СЕЕD. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за сумісні матеріальні кошти влаштовували відпочинок з дітьми під час відпусток.

26.06.2007 року ОСОБА_3 зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою, де була реєстрована ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Реєстрація місця проживання ОСОБА_1 підтверджується Витягом з реєстру Боярської територіальної громади №2024/013355148 від 05 листопада 2024 року, а реєстрація місця проживання ОСОБА_3 за цією адресою підтверджується листом виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області № 2024/013355148 від 05.11.2024 року. Ці документи є наявними в матеріалах справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого постійного мешкання помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про його смерть серія НОМЕР_4 , актовий запис №543 від 30 червня 2022 року, що видане Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, яке наявне у матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді легкового автомобіля KIA CEED 2007 року випуску, VIN НОМЕР_5 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23.11.2007 року, яке є в матеріалах справи.

ОСОБА_3 заповіт, не складав, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №79012956 від 05.11.2024р., який міститься в матеріалах справи.

В подальшому, заявниця, як спадкоємець четвертої черги, звернулася до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Козир М.А. із заявою про прийняття спадщини, але листом №154/02-16 від 26.11.2024 року отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, копія якої наявна в матеріалах справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтвердили проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким вона спільно проживала разом понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для отримання права на спадщину необхідно встановити цей факт рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України, у четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Сімейного Кодексу України,шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Враховуючи вищевикладене, заява про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з червня 2007 року по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-317,319, 352, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересавана особа: Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , паспорт, виданий Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області 31 липня 1997 року, РНОКПП: НОМЕР_7 з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме у період з червня 2007 року по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2025

Суддя Ірина КОЗАК