Справа №303/6557/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

з участю: заявника ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_2 ,

представника Міністерства оборони України Тіщенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Військова частина ЗСУ НОМЕР_1 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 24.07.2015 року по теперішній час.

Як на підставу для задоволення заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який в подальшому рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.07.2015 року був розірваний. Від сумісного життя у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони всі проживали у квартирі матері заявника, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 постійно працював на заробітках, в основному за межами Закарпатської області. Вони розірвали шлюб, оскільки її чоловік не дозволяв їй їхати за кордон на заробітки. Однак вони продовжували проживати разом, однією сім`єю. 06.10.2024 року ОСОБА_4 відправили до лав збройних сил України. 05.01.2025 року їй прийшло повідомлення, що її чоловік ОСОБА_4 пропав безвісти. 06.06.2025 року вона отримала сповіщення з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що її чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 19:00 годин захоплений в полон російськими військовими під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Метою встановлення даного факту їй необхідно для того, щоб вона могла звертатися до відповідних органів про місце перебування її чоловіка, а оскільки вони розлучені, їй можуть відмовити в наданні необхідної інформації.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб.

24.09.2025 року від представника Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що заявником беззаперечних доказів, які б однозначно і без припущень вказували на наявність у заявника і ОСОБА_4 спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин до суду не надано. У задоволенні заяви просив відмовити.

Заявник та представник заявника у судовому засідання підтримали заяву, просили задовольнити.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що проживає з заявником в одному районі. За її словами, заявниця та ОСОБА_4 мешкали разом як одна сім`я, підтримували добрі стосунки. Свідок періодично заходила до них в гості.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що бачила ОСОБА_4 , коли він проживав з ОСОБА_1 .. Після його мобілізації вона більше його не бачила й не знала, чи приїжджав він у відпустку. Від заявниці чула, що ОСОБА_4 перебуває у полоні. Також вона ніколи не бачила батьків ОСОБА_4 ..

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона мама заявниці. Підтвердила, що її донька проживала разом із ОСОБА_4 та вела з ним спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет. Після 2015 року ОСОБА_4 один раз виїжджав на заробітки приблизно на пів року. Вони проживали деякий час із нею, а в подальшому знімали квартиру в м.Ужгород. ОСОБА_4 приїжджав один раз у відпустку на два дні. Усі свята подружжя святкувало разом.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі, вимоги заявниці підтримує та просить задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися.

Суд заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши докази надані заявницею, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.07.2015 року (справа №303/3912/15-ц) - шлюб, укладений 30.10.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано. ОСОБА_8 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».

Згідно свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_2 від 31.01.2001 року) записано у графі батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_8 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/005152936 від 10.07.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу Наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 43 про обставини зникнення безвісти встановлено, що солдата ОСОБА_4 стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 вважати зниклим безвісти за особливих обставин в районі населеного пункту Курахове Покровського району Донецької області з 01.01.2024 року.

30 вересня 2024 року під час виконання бойового розпорядження , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 зник безвісти поблизу н.п. Вєсьолоє, Глушковського району , Курської області, російської федерації./а.с.9зв/.

16.06.2025 року ОСОБА_1 отримала Сповіщення сім`ї №536, яким її було зі скорботою сповіщено про те, що її цивільний чоловік, ОСОБА_4 , 1979 року народження, захоплений у полон 01.01.2025 року близько 19:00 годин під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16 (провадження №5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження №61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження №61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження №61-42601св18); від 08 грудня 2021 року у справі №531/295/19 (провадження № 61-3071 св 21), для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, (депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці (постанова Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №587/302/16).

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у постанові 17 січня 2024 року у справі № 759/14906/18 (провадження № 61-466св23).

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті3,74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно з ч. 1 та ч. 2ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляд справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Натомість, лише покази свідків, за відсутністю інших належних та допустимих доказів, не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заявник ОСОБА_1 не надала спільних фото разом з ОСОБА_4 , не надала докази що вони мали спільний бюджет, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування.

Таким чином належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї у період з 2015року по теперішній час матеріали справи не містять.

Отже за наведених умов, встановивши, що заявниця не підтвердила належними та допустимими доказами, що вона та ОСОБА_4 починаючи з 2015 року по теперішній час матеріали проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування, обидва приймали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, між ними існували усні чи письмові домовленості про порядок користування житловим приміщенням та інші обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 263-265, 141, 315, 316, 293, 294 ЦПК України,ст.ст.2, 3, 21, 74 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Військова частина ЗСУ НОМЕР_1 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник заявника: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 );

Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м.Київ, );

Військова частина ЗСУ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 );

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл.Олександра Духновича, 2, м.Мукачево, Закарпатська область, );

ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуюча Л.В.Курах