Справа № 204/8934/25
Провадження № 2/204/4257/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження

(повний текст)

04 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Янчук П.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу (знесення) самочинно збудованого гаражу, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду перебуває цивільна справа №204/8934/25 в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу (знесення) самочинно збудованого гаражу.

Ухвалою судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30.09.2025 матеріали виділеної в окреме провадження цивільної справи №204/7952/21 в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу (знесення) самочинно збудованого гаражу було прийнято до провадження.

Як вбачається із зустрічного позову 02.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до Чечелівського районного суд міста Дніпра із зустрічним позовом в тому числі і до ОСОБА_3 з вимогами про міста про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу (знесення) самочинно збудованого гаражу(а.с.1-30).

Згідно отриманої відповіді на запит суду від 26.11.2025 від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , державна реєстрація смерті зареєстрована Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та складено актовий запис №419 від 15.02.2023. Судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі №204/8934/25 до відповідачки ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шпакова Т.С. заперечували щодо закриття провадження у справі, вважають що потрібно залучати правонаступників останньої та витребувати відомості щодо спадкової справи. Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали виділеної справи приходить до наступного висновку. Частиною 1ст.42ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношенняв силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства. За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.». Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження№ 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі№ 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладенів постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного суду від 18.12.2019 року у справі №127/328/17 зазначено, ст. 255 чинного ЦПК є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у п.п.1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК (п.п.1-7 ст. 205 ЦПК 2004 року), незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі. Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010). Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України). За таких обставин, встановивши, що відповідач ОСОБА_3 померла до відкриття провадження у справі (15 лютого 2023 року), і на момент смерті не набула статусу учасника справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Враховуючи, що провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, то клопотання про витребування спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду, оскільки залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.2, 42,48,55,255 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом демонтажу (знесення) самочинно збудованого гаражу, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255ЦПК України. Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шпакової Тетяни Сергіївни про витребування відомостей щодо спадкоємців ОСОБА_3 залишити без розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.В. Чудопалова