Справа № 550/1435/25
Провадження № 2/550/674/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши клопотання представника позивача Чутівського РСТК ТСО України, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , про розстрочення сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою Чутівського РСТК ТСО України до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області та приватний нотаріус Чутівського районного нотаріального округу Савінова Н.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 18.11.2025 року позовну заяву Чутівського РСТК ТСО України до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області та приватний нотаріус Чутівського районного нотаріального округу Савінова Н.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна залишено без руху, у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ч.4 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду від 18.11.2025 року, представник позивача ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про розстрочення сплати судового збору за звернення до суду з позовом. У поданому до суду клопотанні представник позивача просив на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» розстрочити сплату судового збору на певний строк. Посилався на те, що Чутівськмй РСТК ТСО України на даний момент не здійснює підготовки та навчання курсантів, поновлює акредитацію, не має на рахунку коштів, у підтвердження чого надав довідку з АТ КБ «ПриватБанк».

Розглянувши подане клопотання, суд виходить із наступного:

Як вбачається із змісту вимог позовної заяви, позивач просить:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу за реєстровим №316 від 25.02.2004 року, який укладено між територіальною громадою селища Чутове та підприємцем ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Чутівського нотаріального округу Савіновою Н.М.;

2) скасувати державну реєстрацію права власності на 2/25 частки у нежитловому приміщенні розташованому у АДРЕСА_1 ;

3) витребувати у ОСОБА_2 2/25 частини нежитлової будівлі, а саме кабінет №9 майстерні площею 16.30 кв.м., кабінет №10 площею 10.80 кв.м., що знаходяться в будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 .

Тобто позивач звернувся до суду із двома позовними вимогами немайнового характеру.

На підставі ч. 1ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 521/1372/23 (провадження № 61-7136св24)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначено, що:

«34. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких можливо розстрочити сплату судового збору, також є вичерпним.

Отже, згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, відбувається у виключних випадках за заявою фізичної особи, а також юридичної особи, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак судом встановлено, що предметметом даного спору не є захист ані соціальних, ані трудових, ані сімейних, ані житлових прав, ані відшкодування шкоди здоров`ю, у зв`язку з чим правові підстави для розстрочення сплати судового збору відсутні.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору заявником.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.136, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача Чутівського РСТК ТСО України, від імені та в інтересах якої діє представник Марющенко М.М., про розстрочення сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою Чутівського РСТК ТСО України до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області та приватний нотаріус Чутівського районного нотаріального округу Савінова Н.М., про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Михайлюк