Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 Справа №607/24852/25 Провадження №2-о/607/615/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

заявниці ОСОБА_2 ,

представника органу опіки Паславської О. І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської радипро видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

Заявниці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) заявників, за адресою: АДРЕСА_1 , саме в частині будинку - в кімнатах, якими вони користуються, де знаходяться їх особисті речі;заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 10-ти метрів до місця перебування заявників, коли вони будуть знаходитись за межами належного їм будинковолодіння.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» звертаються до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який протягом тривалого часу вчиняє стосовно дружини та онуки - ОСОБА_2 домашнє насильство.

Заявниці та кривдник проживають в будинку АДРЕСА_1 . В цьому будинку також зареєстрований та проживає ОСОБА_3 . Під час спільного проживання з чоловіком постійно виникають конфлікти, в ході яких він висловлюється нецензурною лайкою, поводить себе неадекватно, словесно ображає, залякує, погрожує фізичною розправою та вчинює інші дії, які завдають ОСОБА_1 та їх онуці ОСОБА_2 моральної шкоди та створюють відчуття небезпеки, що стало причиною виклику поліції.

15 листопада 2025 року близько 15.00 год. ОСОБА_3 за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск, штовхав та шарпав за одяг, що підтверджується терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА №766618 від 15 листопада 2025 року.

Крім того, на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2025 року за фактом вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 справа № 607/24355/25. Життя в умовах постійного психологічного та фізичного тиску завдало заявницям значних моральних та емоційних страждань. Поведінка ОСОБА_3 створює атмосферу страху та небезпеки у власному домі. ОСОБА_1 постійно відчуває тривогу, напруження та невпевненість у тому, коли може виникнути черговий конфлікт або напад. Образливі слова ОСОБА_3 , приниження, крики та неконтрольована агресія поступово зруйнували самооцінку ОСОБА_1 . У випадках фізичної агресії вона відчувала реальний страх за своє життя та здоров`я. Кожен такий епізод викликав сильний шок, біль та глибоку емоційну травму. Після інцидентів ОСОБА_1 таємно переживала почуття сорому, провини та безпорадності, побоюючись ще більшої агресії у відповідь на будь-яку її спробу захиститися або звернутися за допомогою.

Постійні конфлікти та загрози завдали ОСОБА_1 тривалих психологічних наслідків: вона стала замкненою, тривожною та надмірно обережною; відчуває пригнічення, емоційне виснаження та втрату здатності приймати рішення; домашнє насильство позбавило її почуття безпеки, гідності та спокою.

ОСОБА_1 вимушена була звернутися по допомогу, оскільки більше не могла терпіти ситуацію та боялася за власне життя і здоров`я.

Викладені факти також може підтвердити онука ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка також страждає від домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами, які зазнали домашнього насильства, та з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства, просять застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав передбачені законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ухвалою судді від 27 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису; постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засіданні 01 грудня 2025 року, суд залучив до участі з розгляду заяви про видачу обмежувального припису Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, якому визначив статус заінтересованої особи задля представництва інтересів неповнолітньої ОСОБА_2 , оскільки мати дитини перебуває за межами України, а з батьком зв`язок відсутній, батьківських прав він не позбавлений.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснювала, що її чоловік ОСОБА_3 тривалий час перебував за кордоном, звідки повернувся у лютому 2025 року. Після повернення в Україну він почав поводити себе агресивно, в липні та серпні застосовував до заявниці фізичне насильство, але поліцію вона не викликала. Про ці дії ОСОБА_1 сповістила сина та дочку, які їй сказали невідкладно викликати поліцію на такі дії. ОСОБА_3 психологічно її постійно залякує, говорить, що «заб`є, затовче». На онуку ОСОБА_2 . ОСОБА_3 також кричить, одного разу вдарив її, копав два рази. ОСОБА_1 просить заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 . Пояснювала, що її мати ОСОБА_5 перебуває за кордоном, приїжджала в Україну у липні цього року. З батьком дитина не спілкується тривалий час, батьківських прав він не позбавлений. ОСОБА_2 навчається у медичному коледжі та проживає разом із бабусею ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_3 . Останній постійно кричить, погрожує, а тому, щоб себе захистити, викликалися працівники поліції.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Отож, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.

Представник заінтересованої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Паславська О. І. при вирішенні заяви покладається на думку суду, просить прийняти рішення в якнайкращих інтересах дитини. Орган опіки та піклування обізнаний про виклики поліції за місцем проживання заявниць, оскільки ним було отримано відповідну інформацію за 11 листопада 2025 року та 30 листопада 2025 року від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Заслухавши пояснення заявниць, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_3 та Солтис (після одруження - Більська) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1983 року, що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 10 вересня 1983 року, виданого відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернопіль.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , про що видано свідоцтво про народження (повторно) 05 липня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Серія НОМЕР_2 .

За змістом Витягу з реєстру Тернопільської територіальної громади № 2024/009508254 від 08 серпня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 13 листопада 2010 року за адресою АДРЕСА_1 .

Довіреністю від 03 липня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , уповноважує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , представляти її інтереси з усіх без винятку питань, що стосуються навчання її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довіреність посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Олексишин М. Ю., зареєстровано в реєстрі за № 995. Довіреність видана строком на 3 роки і діє до 03 липня 2027 року.

За змістом термінового заборонного припису стосовно кривдника Серія АА № 766618 від 15 листопада 2025 року щодо ОСОБА_3 застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 строком на 10 діб, з 17 год. 00 хв. 15 листопада до 17 год. 00 хв. 25 листопада 2025 року, у зв`язку з вчиненням фізичного та психологічного насильства.

Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області повідомлено начальника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Х. Білінській листами № від 17 листопада 2025 року (543796) та № від 01 грудня 2025 року (559691) про звернення ОСОБА_1 15 листопада 2025 року та 30 листопада 2025 року ОСОБА_2 , які стосувалися вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства (рівень загрози високий).

Відтак, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві.

Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будьякий спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

У справі № 404/5203/19 Верховний Суд у своїй постанові від 19 травня 2020 року, підтримуючи висновки судів попередніх інстанцій, зазначив, що доводи заінтересованої особи відносно того, що він не набув статусу "кривдника", оскільки не притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства, попри наявні факти звернень до правоохоронних органів з заявами про вчинення насильства у сім`ї, зареєстрованих у ЄРДР, не є обґрунтованими, оскільки сам по собі факт того, що особа не притягалась до юридичної відповідальності, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника.

Також суд вважає необхідним звернути увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 щодо необхідності оцінки судом пропорційності втручання у права та свободи особи при застосуванні обмежувального припису.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_3 , який заявниці ОСОБА_1 приходиться чоловіком, за місцем проживання останньої та онуки ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру характеру, що вбачається із вищенаведених термінового заборонного припису та повідомлень, які надсилалися до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Зокрема, йдеться про образи нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою, чинення психологічного тиску, нанесення ляпасів по обличчю, штовхання, шарпання за одяг. Рівень загрози працівниками поліції оцінено як високий. Водночас сам факт не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства не спростовує обставин його вчинення.

Всі ці дії в сукупності вказують на те, що ОСОБА_3 продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і після винесення термінового заборонного припису, що викликає у постраждалих осіб побоювання за свою безпеку та стало причиною їх звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Отож, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як жертви домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_3 вже застосованих вимог термінового заборонного припису, повторне вчинення дій, які носять характер домашнього насильства, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо заявниць психологічного та фізичного насильства.

Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом в ході заслуховування пояснень заявниць та під час дослідження письмових доказів.

Така протиправна поведінка ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необхідною умовою застосування судом до кривдника спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява у справі № 607/24852/25 підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний приписщодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 2 (два) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника: заборонитиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог зави ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суд відмовляє, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

Водночас, при прийнятті такого рішення суд звертає увагу на те, що життя та здоров`я, недоторканність і безпека заявниць як найвища соціальна цінність переважають над правом заінтересованої особи на її житло, а тому допускається його обмеження, оскільки втручання держави у це право через механізм обмежувального припису є виправданим, якщо суд встановив підстави для застосування цього обмежувального припису (постанова Верховного Суду у справі № 531/352/22 від 22 лютого 2023 року).

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 7681, 133, 141, 259, 263265, 268, 273, 3506, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської радипро видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 2 (два) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

заборонитиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Тернопільської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, , адреса місця знаходження: бульвар Т. Шевченка, буд. 1, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддя О. Герчаківська