Справа №442/7164/25
Провадження №2-о/442/518/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник заявника : ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_3 , Городоцької райдержадміністрацію Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи : ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_4 , що народилася в с.Лівчиці, Львівська область, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить майно, а саме: земельна ділянка в с.Лівчиці Городоцького району та квартира в АДРЕСА_1 . Правовстановлюючим документом на вищевказане майно є право власності на квартиру та державний акт на право власності на землю, виданого за №622 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької державної адміністрації від 22 березня 2002 року ОСОБА_4 , проте цей правовстановлюючий документ фактично належить ОСОБА_4 , оскільки при його видачі була допущена помилка в графі по батькові. На то звернення до органу, який видав державний акт, він отримав відмову, оскільки на даний час немає процедури виправлення таких помилок. Для того, щоб оформити спадщину він звернувся до Городоцької державної нотаріальної контори отримав відмову, тому звернувся до Державного архіву Львівської області 2024 року, архів повідомив, що метричні записи стосовно народження ОСОБА_5 не виявлено, метричні дані с.Лівчиці за 1930 рік до архіву не надходили тому виявити запис про народження неможливо. У зв`язку з наведеним, він просить встановити факт належності державного акту на право власності на землю, виданого за №622 ОСОБА_4 , оскільки помилка у записі по-батькові ймовірно була допущена при оформленні відповідними органами документів про переселення із слів родичів, що не дозволяє ідентифікувати особу як таку, власника землі і позбавляє його можливості оформити спадщину.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_2 не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує, а тому суд розглянув справу у відсутності представника заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та представник Городоцької райдержадміністрацію Львівської області в судове засідання не з"явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованих осіб на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається із відповіді Центрального державного історичного архіву України №3-99 від 12.09.2024р., у метричній книзі греко-католицькій парафії с.Лівчиці, повіт Рудки, Львівського воєводства, із записами про народження ОСОБА_5 ( за період 1927- 1937р.р.), не виявлено, метричні книги римо-католицьклї парафії с.Лівчиці, повіт Рудки, Львівського воєводства із записами про народження за 10939 рік, на зберігання до архіву не надходили, відтак виявити записи про народження ОСОБА_5 неможливо.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.10.2018р., виданого Виконавчим комітетом Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 73 років, про що складено запис за №02.

Як вбачається із Державного Акту серії IV-ЛВ №032870, останній виданий ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 22.03.2002 року №152, земельна ділянка площею 0,5875 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Підзвіринецької сільської ради, цільове призначення : ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається із Свідоцтва на право власності на квартиру ( будинок) від 31.08.1994р., виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, квартира по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , загальна площа квартири складає 53,1 кв.м.

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Відповідно до абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Викладені доводи узгоджуються з правовим висновком у постанові Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі № 336/709/18.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 293 ЦПК України зазначає: «окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що оскільки відсутність можливості виправлення технічної помилки у Державному акті на право власності на землю, виданого за №622, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької державної адміністрації від 22 березня 2002 р., і як наслідок відсутності інформації з Центрального державного історичного архіву України м.Львів, заявник не може в повній мірі реалізувати свої права щодо належного їй на праві приватної власності майна, що фактично порушує її право власності, відтак заявлені вимоги заявника ОСОБА_1 є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , що народилася в с.Лівчиці, Львівська область, 18 червня 1930 року правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на землю, виданого за №622 виданого на підставі розпорядження голови Городоцької державної адміністрації від 22 березня 2002 року ОСОБА_4 , в якому неправильно зазначено по батькові матері.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі :

Заявник ОСОБА_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН : НОМЕР_3 .

Заінтересовані особи :

ОСОБА_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_3 .

області, юридична адреса : Харківська область, вул.Васильківська,4, м.Ізюм, .

Городоцька райдержадміністрація Львівської області, юридична адреса : м.Городок, вул. Хмельницького,2, Львівської області.

Суддя