Провадження № 2/205/4491/25
18 листопада 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
29 квітня 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» направив поштою до Новокодацького районного суду міста Дніпра позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка надійшла до суду 16 липня 2025 року.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 липня 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 18 листопада 2025 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 28 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 7733351, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 360 календарних днів до 23 березня 2025 року. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» та розміщених на їх сайті позивача. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування коштами. Відповідач оплату за кредитним договором не здійснив, чим порушив умови договору. 27 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 . Розмір заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року станом на 17 липня 2025 року становить 27 180 грн. 36 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 994 грн. 60 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 15 825 грн. 76 коп. та пені у розмірі 5 360 грн. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 27 180 грн. 36 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 13 000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 березня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір про споживчий кредит № 7733351, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 360 календарних днів до 23 березня 2025 року, відповідач зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2.2 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с. 7-15). Також, умовами договору позичальник і відповідач погодили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 200 грн. на четвертий день такого невиконання та у розмірі 60 грн., починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання.
27 січня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року (а.с. 41-45, 51, 52-54).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року становить 27 180 грн. 36 коп. (а.с. 33 оберт-39, 40).
Відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, відсотки і комісію не сплатив.
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України.
Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом НОМЕР_1 у розділі «Реквізити та підписи сторін» в договорі про надання споживчого кредиту № 7733351 від 28 березня 2024 року (а.с. 15). Тобто, між позикодавцем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року у розмірі у розмірі 5 360 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних в цій частині.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Враховуючи розмір наданої ОСОБА_1 суми кредиту за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року у розмірі 6 000 грн., а також розмір відсотків за користування кредитом у розмірі 15 825 грн. 76 коп., суд приходить до висновку про непропорційність нарахованої позивачем неустойки у вигляді пені у розмірі 5 360 грн. стосовно невиконаного зобов`язання позичальника перед кредитором.
Тому, виходячи із засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» неустойки (штрафу) за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року в розмірі 2 000 грн., у задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.
З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 7733351 від 28 березня 2024 року у розмірі 23 820 грн. 36 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 994 грн. 60 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 15 825 грн. 76 коп. та штрафу в розмірі 2 000 грн.
Стосовно заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 13 000 грн. є завищеною. Крім цього, аналіз доказів і документів для подання позовної заяви не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки доказами по даній справі є сам кредитний договір, договір факторингу, які були наявні у позивача, а також виписка з карткового рахунку відповідача, виконана за допомогою комп`ютерної програми.
Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку.
Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 653 грн. 68 коп. (23 820 грн. 36 грн. х 3 028 грн. / 27 180 грн. 36 коп. = 2 653 грн. 68 коп.).
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», складає 28 474 грн. 04 коп. (23 820 грн. 36 коп. + 2 653 грн. 68 коп. + 2 000 грн. = 28 474 грн. 04 коп.).
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ч. 1, 3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: