УХВАЛА

Справа № 607/15292/25

2-п/609/8/2025

10 грудня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Дячук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року у цивільній справі №607/15292/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Дячук Сніжанною Ігорівною подана заява про перегляд заочного рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено повністю. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 18 липня 2024 року, зареєстрований Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №913.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що про наявність вказаного рішення йому не було відомо, а дізнався він випадково за допомогою веб-сайту «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень. Про судовий процес у справі №607/15292/25 відповідач також не знав, оскільки не отримував жодних судових повісток чи будь-яких інших документів від суду. Позивачка не повідомила відповідача про подання нею позову про розірвання шлюбу, відтак відповідач не мав можливості подати свої заперечення щодо позову, а тому вважає. Що судове рішення підлягає скасуванню. Станом на цей час відповідач бажає зберегти шлюб, не погоджується з висновком суду про те, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи. Зазначає, що повний текст рішення суду отримав лише 19 листопада 2025 року, коли його представниця отримала доступ до судової справи в підсистемі «Електронний суд». Подати заяву про перегляд заочного рішення у строк передбачений ч. 2 ст. 284 ЦПК України не мав змоги, оскільки на той час не знав про існування судового рішення та не отримував його, а тому просить суд переглянути заочне рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року у даній справі.

Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без руху, відповідачу надано п`ятиденний термін для усунення недоліків.

Після усунення представником відповідача недоліків, ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відповідачу ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Призначено судове засідання з розгляду заяви про перегляд судового рішення на 10 грудня 2025 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дячук С.І. підтримала заяву про перегляд заочного рішення та просила її задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Крім того пояснила, що перед судовим засіданням отримала від відповідача інформацію, що вони з позивачкою примирились.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила відмовити відповідачу у перегляді заочного рішення суду, оскільки вважає, що він навмисне не бажає розривати шлюб з нею, так як вона є інвалідом 2 групи, що дає підстави відповідачу для відстрочки від мобілізації.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов до таких висновків.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Разом з тим, в контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч.1 статті 288 ЦПК України не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вище наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Так, відповідач зазначає, що про існування заочного рішення суду він дізнався випадково за допомогою сайту «Судова влада України», а сам текст рішення отримав лише 19 листопада 2025 року. Проте, як слідує із досліджених матеріалів справи, зокрема із апеляційної скарги, яка подана відповідачем до Тернопільського апеляційного суду 07 листопада 2025 року і у прийнятті якої було відмовлено, там відповідач зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06.10.2025 у справі №607/15292/25 було опубліковане, а саме було забезпечено надання загального доступу 08 жовтня 2025, тому слід вважати, що саме 08 жовтня 2025 року відповідач ознайомився із рішенням.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 в судові засідання двічі не з`являвся, хоча судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, зокрема шляхом надсилання на зареєстровану адресу проживання позовної заяви із додатками, судової повістки та ухвали суду, однак на адресу суду повернулися поштові конверти з вкладенням та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із зазначенням причини невручення: перший конверт - «Адресат відсутній за вказаною адресою», другий конверт «Адресат відмовився».

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України є таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, будь-яких заяв, клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи чи неможливість явки в судове засідання до суду не скеровував.

Доводи щодо скасування заочного рішення зводяться виключно до незгоди щодо розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Разом з цим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 06 жовтня 2025 року, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

Жодних доказів як на підтвердження причин неявки в судове засідання, так і на здійснення відповідачем дії щодо збереження сім`ї, продовження сімейних відносин, представник відповідача не надав.

Слід також врахувати думку позивачки ОСОБА_2 про те, що вона не бажає надалі підтримувати сімейні відносини, оскільки вони з ОСОБА_1 проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Також позивачка висловила думку про те, що відповідач одружився із нею лише задля відстрочки від мобілізації, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства.

В свою чергу, як гласить частина перша статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами ж 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином за наведених обставин перегляд та скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку, порушуватиме принцип правової визначеності та суперечитиме ст. 11 ЦПК України з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Сторона заявника не вказала та документально не підтвердила поважні причини неявки в судове засідання, а також не надала жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зводиться до непогодження з ухваленим рішенням по суті, а тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 76, 81, 258, ч.6 ст.259, 284 -288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року у цивільній справі №607/15292/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК