Справа № 644/ 982 /25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Близнюк В.О. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором позики у розмірі 32830,00 грн.

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 32830,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.03.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання грошових коштів у позику № . Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Договір позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджений 20.02.2024 складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 5 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору. Договір позики укладений на строк 360 днів (п. 2.5 цього Договору).

Відповідно до п. 2.6.1 Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Відповідно до п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0.01% в день та застосовується відповідно до наступних умов: «Якщо Позичальник 15.04.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перед позичальником виконало надавши кредитні кошти відповідачу в розмірі 5000 грн. Переказ коштів, виданих в рамках договору позики здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання коштів.

Представник позивача зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів в повному обсязі не виконала, чим порушила умови договору, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 32 830 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 27 830 грн., які нараховані по 25.12.2024 включно.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Чернишовою О.Ю. подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що відповідно матеріалів позовної заяви 28.02.2024 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений договір споживчого кредиту на суму 5 000 грн., строком на 360 днів. Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом з тим, проценти нараховані за рік, починаючи з 28.03.2024 року по 23.03.2025 року, відповідно до розрахунку, хоча позовна заява подана 25.12.2024, тобто на день подання позову строк виплати частини процентів не настав, як і строк закінчення договору також. Позивачем не додано до позовної заяви вимоги про дострокове повернення кредиту, у відповідності до п.6.4. Договору та повідомлення про дострокове припинення договору.

За таких обставин представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позову і стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості, як за тілом кредиту так і за процентами, оскільки як правові, так і фактичні підстави для такого стягнення представником позивача не доведені.

Протягом встановленого судом строку, представником ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - Близнюком В.О. подано відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 фактично не заперечує укладання між нею та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договору про надання грошових коштів у позику № , але просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що строк закінчення договору не настав.

Разом з тим, згідно до Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № від 28.03.2024 року встановлено графік платежів, який було порушено відповідачем 03.05.2024 року.

Підписавши Договір відповідач підтвердила свої наміри на отримання позики та згоду на умови надання даної позики.

Враховуючи викладене вище, представник позивача посилається на те, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику, який не суперечить чинному законодавству України, та після укладення даного Договору у ОСОБА_1 , як у позичальника, виникли цивільні обов`язки перед позикодавцем, які відповідач не виконала.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підставі викладеного, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 32 830 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до позовної заяви представник позивача - Близнюк В.О. просив розглядати справу без участі представника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Представник відповідача адвокат Чернишова О.Ю. просила розглядати справу без її участі, та відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК).

Судом встановлено, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 28.03.2024 укладено Договір про надання грошових коштів у позику № . Договір позики укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Договір позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджений 20.02.2024 складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 5 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору. Договір позики укладений на строк 360 днів (п. 2.5 цього Договору).

Відповідно до п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Відповідно до п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0.01% в день та застосовується відповідно до наступних умов: «Якщо Позичальник 15.04.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» перед позичальником виконало надавши кошти в розмірі 5000 грн. Переказ коштів, виданих в рамках договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку, яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання коштів.

Всупереч умовам договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, передбаченого умовами договору та не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Зважаючи, що без надання згоди позичальника, договір позики не був би укладений сторонами, а тому вказаний правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо заборгованості за договором позики.

Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови договору, на виконання кого відповідачем отримані грошові кошти, які нею на час подання позову до суду повернуто не було, суд вважає, що у відповідача наявна заборгованість за договором позики № укладеним 28.03.2024 з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС».

Разом з тим, суд вважає, що доводи представника відповідача про те, що вимога ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі заявленому у позовній заяві, на час подання позову є передчасною заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З п. 2.5 Договору про надання грошових коштів у позику № укладеного 28.03.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 вбачається, що вказаний договір укладений між сторонами строком на 360 днів.

Умовами договору позики передбачено право кредитодавця вимагати повернення в повному обсязі споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав. Порядок повернення кредиту, сплати процентів, передбачений в п. 6 Договору позики.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 вказаного договору позики сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 6.3. Договору. 6.2. Цим Сторони визначають, що часткове дострокове повернення кредиту за цим Договором повинно здійснюватися у відповідну дату платежу, що вказана в Графіку платежів для сплати процентів.

Пунктом 6.4 Договору позики передбачено, що у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Позичальником), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення.

В даному випадку Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором.

У відповіді на відзив, представник ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в обґрунтування підстав для звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 посилається лише на те, що відповідачем порушено графік погашення платежів від 03.05.2024 року, який визначений Додатком № 1 до договору позики.

Разом, з тим до позовної заяви та відповіді на відзив, представником позивача не додано доказів виконання вимог, передбачених п. 6.4 Договору позики щодо належного повідомлення позичальника про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, оскільки відповідно до вказаного пункту договору моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення.

Судом встановлено, що умовами даного конкретного договору позики передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів за умов та в порядку, передбаченому п. 6 даного Договору.

10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.

Положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Станом на час розгляду справи суду не надані доказів, як направлення вимоги позичальнику ОСОБА_1 про необхідність повного виконання зобов`язання за договором у зв`язку з порушенням графіку погашення платежів, так і доказів отримання позивачем електронного підтвердження про таке направлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитодавець не набув право на дострокове повернення наданих коштів за умовами договору позики у повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у зв`язку з чим на час розгляду справи по суті відсутні правові підстави для дострокового стягнення заборгованості в судовому порядку.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з тим, що позов не підлягає задоволення судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04.12.2025.

Суддя: А. К. Сітало