УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 203/6443/24

провадження № 61-15334ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі

та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просив суд: 1) скасувати наказ відповідача № E.DN-УВ-2024-8012172-п від 08 жовтня 2024 року про його звільнення з роботи; 2) поновити його на роботі у АТ КБ «ПриватБанк» на посаді провідного програміста Департаменту

з розробки авторизаційних систем; 3) стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2024 року,

з урахування середньоденного заробітку у розмірі 4 665,84 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Дніпра від 19 червня 2025 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Циб С. В., задоволено частково.

Рішення Центрального районного суду м. Дніпра від 19 червня 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ АТ КБ «ПриватБанк» № E.DN-УВ-2024-8012172-п

від 08 жовтня 2024 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді провідного програміста Департаменту з розробки авторизаційних систем з 09 жовтня

2024 року.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 264 361,34 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено до негайного виконання судове рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць

у розмірі 100 309,11 грн.

28 листопада 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» вперше звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка підписанаголовним юрисконсультом департаменту судового захисту Мужевською Є. Л., на постанову Дніпровського апеляційного суду від22 жовтня 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2025 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», яка підписана головним юрисконсультом департаменту судового захисту Мужевською Є.Л., визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (провадження № 61-15000ск25).

07 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» шляхом формування документа у системі «Електронний суд» повторно звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року (повний текст складено 03 листопада 2025 року), в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, а рішення Центрального районного суду м. Дніпра від 19 червня

2025 року залишити в силі.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У змісті клопотання, викладеного у касаційній скарзі, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Посилається на те, що вперше звернулося до суду із касаційною скаргою у встановлений законом строк на касаційне оскарження, проте ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року касаційну скаргу було повернуто заявникові, не зволікаючи, повторно

у найкоротший термін звернулося із касаційною скаргою після отримання відомостей про повернення первинної касаційної скарги. Вказує, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року доставлено до електронного кабінету у системі «Електронний суд» 07 листопада 2025 року.

Водночас зазначені доводи самі по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з огляду на наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Так, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження з урахуванням подачі касаційної скарги на ті самі судові рішення вдруге.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для його поновлення та надати відповідні докази на їх підтвердження, зокрема на підтвердження обставин того, що заважало виконати вимоги процесуального закону при зверненні до Верховного Суду як із первісною касаційною скаргою, так

і при зверненні до Верховного Суду вдруге.

Таким чином, на підтвердження наведених обставин пропуску строку слід надати відповідні докази, про що зазначено вище.

2. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду

та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору не у повному розмірі передбаченим Законом України «Про судовий збір».

До касаційної скарги додано докази на підтвердження сплати судового збору

у розмірі 22 167,70 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні

до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заявником оскаржується судове рішення за результатами задоволення двох позовних вимог немайнового характеру, а саме: 1) скасування наказу про звільнення; 2) поновлення на посаді та позовної вимоги майнового характеру

на суму 1 264 361,34 грн.

За оскарження судових рішень у частині вирішення позовної вимоги майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 20 229,78 грн (1 264 361,34 х 1%

х 200% х 0,8).

За оскарження судових рішень у частині вирішення двох позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 3 875,84 грн (3 028,00 х 0,4 х 2 х 200% х 0,8).

Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 24 105,62 грн (20 229,78 + 3 875,84).

Таким чином, з урахуванням вже сплаченого судового збору, заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 937,92 грн (24 105,62 - 22 167,70).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на постанову Дніпровського апеляційного суду від22 жовтня 2025 рокузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник