Справа № 487/6793/25
Провадження № 2/487/3258/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.12.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до Комунального підсприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 року представник КП «Миколаївкомунтранс» Вецало А. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором №511702 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.04.2015 р. в сумі 3855,04 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що КП «Миколаївкомунтранс» є виконавцем комунальної послуги з вивезення побутових відходів в розумінні Закону, який починаючи з 2011 року безперервно здійснює надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Миколаєва, відповідно до адміністративних меж визначених актами органу місцевого самоврядування.

01.04.2015 року між КП «Миколаївкомунтранс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 511702.

Протягом всього часу дії Договору № 511702 від 01.04.2015 р. відповідач жодного разу не зверталась з приводу неякісного надання послуг з вивезення побутових відходів, надання їх не в повному обсязі або не ненадання взагалі.

В порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів та діючого Договору №511702 від 01.04.2015 р. Відповідач здійснювавла частково оплату за надані КП «Миколаївкомунтранс» послуги з вивезення твердих побутових відходів, в зв`язку з чим у Відповідача за період з 01.04.2015 року по 31.01.2022 року сформувалась заборгованість перед Позивачем за фактично надану комунальну послугу з вивезення побутових відходів в розмірі 3855,04 грн.. Вищевказане слугувало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 15.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом заочного судового рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не надавала.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2011 №909 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Миколаєві», КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів.

За результатами проведеного на підставі Постанови КМУ від 16.11.2011 р. № 1173 «Питання надання послуг з вивезення побутових відходів» конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення твердих побутових відходів та оцінювання КП «Миколаївкомунтранс» на предмет відповідності кваліфікаційним вимогам конкурсної документації, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 539 від 13.06.2016 року, Комунальне підприємство «Миколаївкомунтранс» було визначено виконавцем послуг із вивезення твердих побутових відходів терміном на п`ять років на території Інгульського та Заводського районів м. Миколаєва (далі - Рішення виконкому ММР № 539 від 13.06.2016 р.).

Так, 01.04.2015 року між КП «Миколаївкомунтранс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 511702, відповідно до умов якого КП «Миколаївкомунтранс» зобов`язується надавати послуги з вивезення побутових відходів, а ОСОБА_1 зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно розділу «Вартість договору» Договору № 511702, вартість Договору визначається, виходячи з різних обсягів вивезення ТПВ, розрахованих згідно до норм накопичення 1,8 куб. м. на одну людину, тарифу, діючого на момент складання договору, а також кількості проживаючих згідно із домової книги або довідки Ф3. У разі зміни тарифів, вартість договору змінюється, і оплата замовником отриманих послуг здійснюється по нових тарифах без зміни інших умов договору, нові тарифи будуть висвітлені в засобах масової інформації.

Відповідно до п. 4 Договору № 511702, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 9 Договору № 511702, споживач зобов`язується: оплачувати в установлений договором строк надані послуги з вивезення відходів; сприяти виконавцю у надані послуги в обсязі та порядку передбаченим цим договором.

Відповідно до п. 12 Договору № 511702, виконавець несе відповідальність за невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом.

Відповідно до Розділу «Умови зміни, продовження, припинення дії цього договору» Договору № 511702, договір вважається таким, що продовжений на такий самий строк на таких самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або його перегляд.

В свою чергу сторони за місяць до закінчення строку дії Договору № 511702, не заявляли про відмову від договору, в зв`язку з чим він вважається таким, що діє та таким, що є чинним на момент подачі позовної заяви.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження.

Відповідач проживає в житловому будинку індивідуальної забудови (приватний будинок), тому надання послуги з вивезення побутових відходів за адресою її проживання здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за контейнерною схемою.

Протягом дії Договору № 511702, розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця змінювався на підставі рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради і становив:

- з 15.01.2015 р. по 30.06.2018 р.: 1,8 куб.м./рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка була затверджена Рішенням ВК ММР від 27.07.2008 р. № 1562 та Рішенням ВК ММР від 13.11.2015 р. № 1012) х 50,44 грн./куб.м (тариф, встановлений Рішенням ВК ММР від 27.03.2015 р. № 184) / 12 міс. = 7,57 грн./міс.;

- з 01.07.2018 р. по 15.04.2019 р.: 1,8 куб.м./рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 13.11.2015 р. № 1012) х 70,81 грн./куб.м (тариф, встановлений Рішення ВК ММР від 08.06.2018 р. № 488) / 12 міс. = 10,62 грн./міс.;

- з 16.04.2019 р. по 29.02.2020 р.: 1,8 куб.м./рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 13.11.2015 р. № 1012) х 82,47 грн./куб.м (тариф, встановлений Рішенням ВК ММР від 22.03.2019 р. № 240) / 12 міс. = 12,37 грн./міс.;

- з 01.03.2020 р. по дату подання цієї заяви: 1,8 куб.м./рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 13.11.2015 р. № 1012) х 123,40 грн./куб.м (тариф, встановлений Рішенням ВК ММР від 18.02.2020 р. № 155) /12 міс. = 18,51 грн./міс.

Кількість зареєстрованих осіб на час укладення договору становить 5 осіб.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901,частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

З історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.04.2015 по 31.01.2022, ОСОБА_1 має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі становить 3855,04 грн.

Щодо стягнення суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За положеннями частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимистаттями 253-255цього Кодексу.

Згідно статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Як встановлено з матеріалів справи, КП «Миколаївкомунтранс» звернулося до суду з позовом 12.09.2025 року з вимогою стягнення про стягнення заборгованості у сумі 3855,04 за період з 01.04.2015 по 31.01.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24-00 год. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-1X - 02.04.2020, тобто зі строком виконання з 02.04.2017, вважається такою, що не спливла.

Відповідно до п. 19 перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом був зупинений на строк дії такого стану.

Перебіг строків позовної давності було відновлено, а саме виключено пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-ІХ від 14.05.2025.

Закон набрав чинності 04.09.2025, а отже саме з цієї дати перебіг позовної давності поновлено.

З огляду на викладене згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість має вираховуватися за період з квітня 2017 року по січень 2022 року, що складає 3448,42 грн.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням наданих доказів позивачем та наявності несплаченої заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2708,61 грн. (3448,42/3855,04*3028 грн).

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 3448,42 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2708,61 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Миколаївкомунтранс», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Ковальська, 199, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий суддя: І.О. Притуляк