ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1034/25 Номер провадження 22-ц/814/4157/25Головуючий у 1-й інстанції Река А. С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою адвокатки Глушко Зої Вікторівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року (час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складання повного текста судового рішення - 22 серпня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду із вказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 691049 від 30.08.2021 у розмірі 95 853,71 грн, вирішити питання судових витрат та витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позову вказувало на неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року позов ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «Слон Кредит», про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021 в розмірі 95 853 грн 71 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.

В апеляційній скарзі адвокат адвокатка Глушко З.М., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вирішити питання судових витрат і витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що кошти, які начебто видав первісний кредитор, не зараховувалося на рахунок віповідачки, адже кредитодавець зобов`язався ці кошти самостійно зарахувати на свій же рахунок з метою виконання зобов`язань позичальника з оплати процентів за перший день користування кредитом.

Суд першої інстанції не звертає уваги на доводи відповідачки щодо невиконання первісним кредитором зобов`язань за пунктом 3.5. договору №691049 із самостійного погашення відсотків за перший день користування кредитом.

Суд першої інстанції не дослідив складові стягнутих сум за договором кредиту та не перевірив доводів відповідачки про неправомірне стягнення з неї відсотків за перший день кредитування, які включено до розрахунку заборгованості, всупереч умов 3.5. Договору № 691049 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021, формально відхиливши їх та не перевірив виконання первісним кредитором обов`язку із самостійного погашення відсотків за перший день користування кредитом.

Суд проігнорував та застосував надмірний формалізм до намагань відповідачки встановити дійсні обставини справи, витребувавши від позивача та первісного кредитора належних доказів щодо видачі сум кредиту, погашення чи не погашення самостійно первісним кредитором відсотків за перший день кредитування в сумі 12 500 грн. (вимоги п. 3.5. Договору), які суд по факту стягнув з відповідачки оскаржуваним рішенням.

Вважає, що ТОВ «Слон Кредит» у дійсності надав ОСОБА_1 кредит в сумі 50 000,00 грн, при цьому повинен був виконати вимоги з самостійного погашення відсотків за перший день кредитування в сумі 12 500 грн. ОСОБА_1 , в свою чергу, здійснила погашення кредиту п`ятьма платежами по 5 490 грн на загальну суму 27 450 грн, які були списані частково на тіло кредиту та відсотки, в тому числі і на відсотки за перший день користування кредитом. Отже, ТОВ «Слон Кредит» не міг відступити на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідачки на загальну суму 95 853,71 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту нараховане кредитодавцем в сумі 56 526,66 грн, що є більшою за отримані відповідачем 50 000,00 грн, при цьому відступивши і ніби-то наявну заборгованість ОСОБА_1 з відсотків за перший день користування, залишивши кошти в сумі 12 500,00 грн у власному користуванні, не виконавши вимоги 3.5. Договору № 691049 про надання споживчого кредиту від 30.08.2021.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про факт відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторинг Партнерс», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У підтвердження заперечень проти апеляційної скарги вказує, що апеляційна скарга є необгрунтованою, суд першої інстанції дослідив всі надані позивачем та відповідачкою докази, зокрема зазначає, що відповідачка отримала кошти у розмірі 62 500 грн і з них 12 500 грн були утримані первісним кредитором як оплату процентів за перший день користування кредитом.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 691049, за умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 62 500 грн (п.1.3.) строком на 730 днів (п.1.4.), з кінцевим терміном повернення 30.08.2023, розмір процентної ставки за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9 125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту, 85% річних (п.1.5.).(а.с.5-7)

Відповідно до пункту 2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 50 000 грн на користь споживача, а у розмірі 12 500 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до пункту 3.5. договору.(а.с.5)

ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачкою виконало та 30.08.2021 надало кредит у сумі 50 000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок НОМЕР_1 з призначенням платежу UA800002/перерахування коштів згідно з кредитним договором № 691049 від 30.08.2021 ОСОБА_1 ), що підтверджено платіжним дорученням №8323 від 30 серпня 2021 року. (а.с.15)

У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021, визначено терміни повернення кредиту та сплати процентів.(а.с.8)

Відповідачкою не заперечується факт підписання договору № 691049 від 30.08.2021 про надання споживчого кредиту, заяви-анкети, паспорту споживчого кредиту і таблиці (а.с.5-10)

Позичальниця зобов`язання за договором належним чином не виконала, так згідно розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Слон Кредит», станом на 30.08.2023 наявна заборгованість ОСОБА_1 перед товариством у розмірі 104 292 грн, яка складається з: 45 221,33 грн заборгованості за тілом кредиту, 11 305,33 грн заборгованості за процентами за видачу кредиту, 47 766,25 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.16).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість ОСОБА_1 згідно договору № 691049 від 30.08.2021 за станом на 17.04.2025 становить 95 853,71 грн (а.с.17).

31 січня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір про надання послуги з факторингу №31012025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021.(а.с.18-38)

Відповідно до договору про надання послуги з факторингу право вимоги - означає всі належні клієнту права вимоги до божника за кредитним договором, включаючи право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне в майбутньому на підставі укладених між клієнтом та боржниками кредитних договорів, всі права. що забезпечують виконання зобов`язання боржника за кредитним договором, засоби захисту прав, які доступні клієнту, щодо отримання загальної суми заборгованості.

За змістом пункту 4.2.3. цього договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) клієнту та набуті (прийняті) фактором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування, передбачених розділом 6 договору.

Відступлення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021 підтверджено витягом з реєстру боржників для друку та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № від 31.01.2025.(а.с.33)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обгрунтування заявлених вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі частин 1 і 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони(клієнта) за плату(убудь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1. договору про надання споживчого кредиту № 691049 від 30.08.2021 кошти кредиту товариство надало ОСОБА_1 у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 50 000 грн на користь споживача, призначення платежу UA4369001 /перерахування за кредитним договором № 691049 30.08.2021 ОСОБА_1 , а в розмірі 12 500 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом згідно з пунктом 3.5. договору.

За змістом пункту 3.5. договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

Інша частина із загальної суми кредиту в розмірі 12 500 грн відповідно до наведених вище умов договору перерахована ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» як виконання зобов`язань позичальника з оплати процентів за перший день користування кредитом.

Тобто за змістом укладеного договору сторони дійшли згоди про те, що загальна сума кредиту становить 62 500 грн, і саме на цю суму кредитних коштів нараховуються проценти. Відповідачка не скористалася своїм правом відмовитися від укладення договору, діючи обачливо і добросовісно мала зрозуміти і усвідомити умови, на яких їй було запропоновано отримали кредитні кошти.

Наявність заборгованості за договором підтверджується розрахунком позивача.

Обставини набуття ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитним договором підтверджуються копіями договору факторингу, витягом з реєстру боржників для друку та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № від 31.01.2025.

Відповідно до реєстру боржників до договору надання послуги з факторингу № 691049 від 30.08.2021 під номером 464 значиться боржник ОСОБА_1 ..

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачка не спростувала.

Проценти нараховані відповідно до умов договору.

Проаналізувавши питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, наведені апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвокатки Глушко Зої Вікторівни, представниці ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 грудня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов