Справа № 530/584/21
Номер провадження 6/530/13/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа № 530/584/21 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_1 , подану його представником адвокатом Козленком Олексієм Миколайовичем, місце знаходження: м.Полтава, вул. Котляревського, буд.6 АК «Аско» до Держави України в особі Державної казначейської служби України місце знаходження: м.Київ, вул. Бастіонна,6; Полтавської обласної прокуратури, місце знаходження: м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави,7; Головного управління Національної поліції України в Полтавській області місце знаходження: м.Полтава, вул. Пушкіна,83 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі № 530/584/21 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_1 , подану його представником адвокатом Козленком Олексієм Миколайовичем, місце знаходження: м.Полтава, вул. Котляревського, буд.6 АК «Аско» до Держави України в особі Державної казначейської служби України місце знаходження: м.Київ, вул. Бастіонна,6; Полтавської обласної прокуратури, місце знаходження: м. Полтава, вул.1100-річчя Полтави,7; Головного управління Національної поліції України в Полтавській області місце знаходження: м. Полтава, вул. Пушкіна,83 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_1 вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.11.2019 року був виправданий за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.272 КК України, який залишено в силі ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.04.2020 року. Після чого ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Полтавської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 року у справі № 530/584/21 з Держави України в особі Державної казначейської служби України на його користь було стягнуто заподіяну моральну шкоду незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури в сумі 363 000,00 грн ,яке залишено в силі постановою Полтавського апеляційного суду від 31.01.2022 року. Наведені судові рішення ОСОБА_1 своєчасно не отримував, оскільки 08 вересня 2020 року з дружиною, ОСОБА_2 , згідно договору купівлі- продажу придбали квартиру АДРЕСА_2 де і стали постійно проживати включно до 24.02.2022 року і лише після початку повномасштабної російської агресії проти України, коли в перший же день м. Охтирка було піддано активному ракетно-бомбовому обстрілу російськими агресорами і у місті велись бойові дії, то вони, перебуваючи в емоційно стресовому стані, вимушені були 26.02.2022 р. залишити постійне місце проживання у м. Охтирка Сумської області і повернулись до місця попереднього проживання, а саме в с. Попівка Зіньківського району Полтавської області. Крім названого вище Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , факт його постійного проживання за вказаною адресою спільно з дружиною з 08.09.2020 року по 26.02.2022 року підтверджується актом фактичного проживання від 14.11.2025 року за підписом керівника приватного підприємства з м. Охтирка, яке здійснює експлуатацію комунальних мереж «ЖИЛКОМУНСЕРВІС». Із-за пережитого під час ракетно-бомбового обстрілу російськими агресорами м. Охтирка та самого факту розв`язаної росією війни проти України він взагалі не міг думати про подальшу долю прийнятих на його користь судових рішень щодо відшкодування понесених ним моральних витрат із-за незаконних дій силових відомств відносно нього, але на початку травня 2022 року його захисник зустрівся з ним і передав йому рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 31.01.2022 року та виконавчий лист виданий 31.03.2022 року, а також оформлену ним заяву від його прізвища та вказав про необхідність підписати заяву і надіслати всі ці документи на адресу ДКС України. Через декілька днів рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 року і постанову Полтавського апеляційного суду від 31.01.2022 року та виконавчий лист він особисто відправив з поштового відділення у м. Зіньків на адресу Державної казначейської служби України у м. Київ з підписаною заявою про їх виконання. Розуміючи, що Україна веде тяжку війну проти російських агресорів, він не звертався до ДКС України щодо причин тривалого невиконання вказаних вище судових рішень в частині присуджених йому виплат, але погіршення його та дружини стану здоров`я потребувало витрат на лікування, які виходили за межі отримуваних пенсійних виплат, а тому 02 вересня 2025 року, за рекомендацією адвоката, з яким він поновив договірні відносини, ОСОБА_1 було офіційно надіслано заяву до Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення судів в частині виплати понесеної ним моральної шкоди. На початку жовтня 2025 року на його адресу за місцем фактичного проживання в с. Попівка Полтавського району Полтавської області надійшла офіційна відповідь з ДКС України за № 5-11-11/20941 від 24.09.2025 року в якій вказувалось що пакет документів ,передбачений п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників затвердженого Постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року (надалі Порядок № 845), від ОСОБА_1 не надходив, а з цих підстав очевидним є, що належні йому виплати, саме тому і не здійснювались. ОСОБА_1 припускає помилку , що у травні 2022 року відправив наведені вище документи на адресу ДКС України звичайним листом, який, з невідомих причин, але впевнений із-за факту війни в України та обставин, що мали місце у перші місяці війни у 2022 році, не дійшов до адресата. 28 жовтня 2025 року ним було повторно отримано всі необхідні судові рішення, які наведені в п.6 Порядку № 845 і, в тому числі, виконавчий лист у справі № 530/584/21 від 31.01.2022 року про стягнення на його користь моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури в сумі 363 000, 00 грн., маючи намір повторно надіслати всі документи рекомендованим листом, щоб бути впевненим про їх отримання. Разом з тим із змісту вище наведеного листа від ДКС України та з роз`яснень представника випливало, що термін пред`явлення виконавчого документа до ДКС України сплинув 01.02.2025 року і без його поновлення Державна казначейська служба, позбавлена можливості здійснити виплату присудженої суми моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене заявник звернувся з заявою до суду в якій просив ухвалити рішення яким поновити строк пред`явлення виконавчого листа від 31.01.2022 року у справі № 530/584/21 про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку коштів є єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури, суду у розмірі 363 000 (триста шістдесят три тисячі) гривень до дня пред`явлення виконавчих документів до їх виконання повноважним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представника адвокат Козленко О.М. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали просили їх задовольнити. Представник боржника Державної казначейської служби України не з`явився ,належним чином повідомлений, заперечень проти заявлених вимог не надав.

Згідно ч. 3 ст.433 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Вивчивши заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 року стягнуто з Держави України в особі Державної казначейської служби України місце знаходження: м.Київ, вул. Бастіонна, 6 на користь ОСОБА_1 адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури, суду у розмірі 363 000 (триста шістдесят три тисячі ) гривень ( т.2 а.с.19-36). Виконавчий лист видано 31.03.2022 року ( т.2 а.с.37). Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 08.09.2020 року ОСОБА_2 - дружина заявника придбала квартиру у АДРЕСА_3 ( т.2 а.с.14-17) .

Заявник зазначив, що наведені судові рішення ОСОБА_1 своєчасно не отримував, оскільки став постійно проживати включно до 24.02.2022 року у придбаній кватирі в м. Охтирка і лише після початку повномасштабної російської агресії проти України, коли в перший же день м. Охтирка було піддано активному ракетно-бомбовому обстрілу російськими агресорами і у місті велись бойові дії, то вони, перебуваючи в емоційно-стресовому стані, вимушені були 26.02.2022 р. залишити постійне місце проживання у м. Охтирка Сумської області і повернулись до місця попереднього проживання, а саме в с. Попівка Зіньківського району Полтавської області.

Згідно акту обстеження фактичного місця проживання від 14.11.2025 року складеного директором ПП Жилкомсервіс вбачається, що у АДРЕСА_3 дійсно проживав ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 у період з 08.09.2020 року по 26.02.2022 року ( т.2 а.с.18).

У 2022 року він надіслав рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 31.01.2022 року та виконавчий лист виданий 31.03.2022 року, на адресу ДКС України. Розуміючи, що Україна веде тяжку війну проти російських агресорів, він не звертався до ДКС України щодо причин тривалого невиконання вказаних вище судових рішень в частині присуджених йому виплат, але погіршення його та дружини стану здоров`я потребувало витрат на лікування, які виходили за межі отримуваних пенсійних виплат.

02 вересня 2025 року, ОСОБА_1 було офіційно надіслано заяву до Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення судів в частині виплати понесеної ним моральної шкоди.

На початку жовтня 2025 року на його адресу за місцем фактичного проживання в с. Попівка Полтавського району Полтавської області надійшла офіційна відповідь з ДКС України за № 5-11-11/20941 від 24.09.2025 року в якій вказувалось, що пакет документів, передбачений п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників затвердженого Постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року (надалі Порядок № 845), від ОСОБА_1 не надходив, а з цих підстав очевидним є, що належні йому виплати, саме тому і не здійснювались ( т.2 а.с.41), та зазначено, що термін пред`явлення виконавчого документа до ДКС України сплинув 01.02.2025 року і без його поновлення Державна казначейська служба, позбавлена можливості здійснити виплату присудженої суми моральної шкоди.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно достатті129-1Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 431ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист у справі № 530/584/21 від 31.01.2022 року, строк пред`явлення до виконання 01.02.2025 року ( т.2 а.с.37-38).

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа.

З`ясувавши усі обставини справи, оцінивши надані докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що судове рішення не виконано.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним задовольнити заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. 260,261, 433ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа у справі № 530/584/21 задоволити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.01.2022 року у справі № 530/584/21 про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку коштів є єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового слідства, дізнання та прокуратури, суду у розмірі 363 000 (триста шістдесят три тисячі) гривень до дня пред`явлення виконавчих документів до їх виконання повноважним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Ситник