Єдиний унікальний номер 341/1312/25
Номер провадження 2/341/749/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Галич

Галицький суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

прокурора Галицього відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Кабаля А.І.,

представника Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області Фешовець О.,

представник Галицької міської ради Гречух О. І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галич в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Івано-Франківської окружної прокуратури (адреса місця знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48) в інтересах держави в особі Галицької міської ради (юридична адреса: м. Галич, пл. Волі,1, Івано-Франківська область), Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області (адреса місця знаходження: м. Тисмениця, вул. Левицького К, 4Б, Івано-Франківська область) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

встановив:

Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Галицької міської ради, Управління Державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства продовольчих програм у Івано-Франківській області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з останнього на користь Галицької міської ради шкоду, спричинену навколишньому природному середовищу в розмірі 70330,0 грн. Стягнути з відповідача судовий збір.

Як підставу зазначено, що 29.03.2024 о 15-16 годин працівниками Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області виявлено факт вилову ОСОБА_1 риби однією вудкою на території річки Луква в м. Галич, а саме: семи екземплярів вирезуба причорноморського та одного екземпляра ялець звичайного, чим порушено п.п. 3 п.5 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП та завдано шкоду на суму 70330,0 грн.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП України, накладено адміністративне стягнення. Шкоду завдану правопорушенням не стягнуто. Вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не оскаржувалась. Таким чином, незважаючи на те, що виловлені ним екземпляри риби були відпущені рибним патрулем у природне середовище, відповідач зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 70330,0 грн. На даний час завдана відповідачем шкода навколишньому природному середовищу не відшкодована, у зв`язку з чим керівник Івано-Франківської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави, обгрунтувавши підстави зверенння.

Ухвалою суду від 23.10.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Кабаль А. І. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просив його задовольнити.

Представники Галицької міської ради та Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Крім того заначили, що не звернулись до суду з позовом самостійно в зв`язку з відсутністю фінансування.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснивши вчинення правопорушення своєю необізнаністю про заборону шодо ловлі цих видів риби та перебування її у Червоній Книзі України.

Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Галицька міська рада, на території якої відповідач здійснив вилов риби з річки Луква в м. Галич, Івано-Франківської області, а саме: семи екземплярів вирезуба причорноморського та одного екземпляра ялець звичайного, чим порушено п.п. 3 п.5 розділу 4 Правил любительського і спортивного рибальства.

Окрім того, до Галицької міської ради звернулось Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області з листом № 2841/02.1-17, за змістом якого ОСОБА_1 здійснював вилов риби на річці Луква в м. Галич. Виловив 7 екземплярів риби вирезуб причорноморський та 1 екземпляр риби ялець звичайний. Даний вид риби занесено до Червоної книги України і є забороненим для вилову. Просить міську раду звернутись до суду із позовом.(а. с. 18)

Відповідно до листа міського голови Галицької міської ради, звернулись до керівника окружної прокуратури, в якому зазначили, у зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору за подання позовної заяви до суду просять звернутись в інтересах держави в особі Галицької міської ради, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 завданої навколишньому природному середовищу шкоди у розмірі 70330,0 грн (а. с. 16-17).

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верхового Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження суду підстав для представництва.

З долучених до позовної заяви матеріалів встановлено, що до Івано-Франківської окружної прокуратури з Галицької міської ради Івано-Франківської області надійшов лист щодо вжиття прокуратурою заходів представницького характеру з метою відшкодування шкоди, спричиненої ОСОБА_1 навколишньому природному середовищу в сумі 70330,0 грн.

За обставинами справи 29.03.2024 о 15-16 годин працівниками Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області виявлено факт вилову ОСОБА_1 риби з річки Луква в м. Галич Галицької ОТГ Івано-Франківської області, а саме 7 екземплярів риби вирезуб причорноморський та 1 екземпляр риби ялець звичайний, які занесені до «Червоної книги України», що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 90 КУпАП та завдано шкоди на суму 70330,0 грн.

У зв`язку з вищевказаним, 06.03.2024 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області Білінською М. В. складено акт № 00651 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів, згідно з яким 29.03.2024 о 15-16 годин ОСОБА_1 здійснював лов водних біоресурсів вудкою на території річки Луква в м. Галич, а саме: семи екземплярів вирезуба причорноморського та одного екземпляра ялець звичайного. Дана риба занесена до «Червоної книги України» (а. с. 29-30). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 3, п. 5 розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 90 КУпАП. Рибу було випущено у сонному стані. Виловом риби з порушенням Правил любительського та спортивного рибальства було завдано збитків рибним запасам України в сумі 760330,0 грн.

Також, 29.03.2024 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області складено опис-оцінку водних живих ресурсів (риби), які виловлені ОСОБА_1 в загальній кількості 7 штук: 6 екземплярів вирезуб причорноморський вагою 0,230 кг вартістю 60000,0 грн та 1 екземпляр ялець звичайного вагою 0,09 кг вартістю 300,0 грн (а. с. 31).

Відповідно до п.п. 3.14 та 4.10 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, забороняється лов морських ссавців, риби та інших водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України та забороняється любительський лов таких видів водних, риб і водних безхребетних: дельфінів, тюленів, усіх видів осетрових, та їх гібридів, лосося, камбали-калкан (в Чорному морі), вирезуба, кутума, шемаї (в Чорноморському регіоні), річкової міноги, форелі, харіуса, чопа, рибця звичайного, вусача (крім нижнього Дніпра), минька, усіх видів крабів, устриць та інших видів, занесених до Червоної книги України.

На підставі вказаного факту головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1 29.03.2024 складено протокол № 00651/31-24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 90 КУпАП України (а. с. 28).

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн з конфіскації незаконно добутого. Шкоду завдану правопорушенням не стягнуто (а. с. 20-23). Вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржувалась та вступила в законну силу.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні.

Статтею 20 Закону встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до п. 6.1. та п. 6.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, особи, винні в порушенні Правил, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення Правил.

Таким чином, незважаючи на те, що виловлені ним екземпляри були відпущені рибним патрулем у природне середовище, ОСОБА_1 зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати задані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 70330,0 грн.

04.04.2024 (вих. № 1-16-17/276-24) Управлінням Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області ОСОБА_1 направлено претензію на суму70330,0 грн. (а. с. 35). Проте, на даний час ОСОБА_1 завдана шкода навколишньому природному середовищу не відшкодована.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону та відшкодовувати шкоду, заподіяної ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» до водних біоресурсів належать: водні біоресурси, які перебувають в умовах природної волі внутрішніх морських вод, територіального моря, континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, транскордонних вод та внутрішніх рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), розташованих на території більш як однієї області та у водах за межами юрисдикції України; водні біоресурси, які перебувають у водних об`єктах у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також види, занесені до Червоної книги України.

У статті 16 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» вказано, що охорона водних біоресурсів та основні шляхи її забезпечення визначаються відповідно до цього Закону, законів України «Про тваринний світ», «;Про охорону навколишнього природного середовища» та інших нормативно-правових актів.

Статтями 25 та 26 даного Закону передбачено, що використання водних біоресурсів, які перебувають у стані природної волі, здійснюється в порядку загального і спеціального використання.

Громадяни мають право використовувати безоплатно водні біоресурси в наукових, культурно-освітніх та виховних цілях для задоволення естетичних, оздоровчих, рекреаційних та інших потреб без вилучення їх з природного середовища, а також здійснювати любительське і спортивне рибальство у водних об`єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову водних біоресурсів.

Однак, суб`єкти рибного господарства зобов`язані дотримуватись визначених законодавством обов`язків.

В статті 35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що суб`єкти рибного господарства, серед іншого, зобов`язані додержуватися правил рибальства.

Івано-Франківською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану додержання вимог чинного земельного законодавства встановлено факт порушення вимог чинного законодавства про тваринний світ.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписами ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та доведеними, а тому завдана шкода, заподіяна незаконним виловом риби з Луква в м. Галич, які занесені до «Червоної книги України», в розмірі 70330,0 грн, підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між ними і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а його вина у вчиненому доводиться постановою суду від 13.06.2024.

З врахуванням наведеного, суд беззаперечно встановив правомірність та обґрунтованість звернення з даним позовом, що надає підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,0 грн (а. с. 15).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028,0 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 66, 68 Конституції України, ст. ст. 1166, 1192 ЦК України, ст. ст. 12, 15, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 279, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької міської ради Івано-Франківської області шкоду, спричинену навколишньому природному середовищу у розмірі 70330,0 грн, які перерахувати на рахунок: UА 0009628, банк отримувача Казначейство України, отримувач ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Галич/24062100, .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3028,0 грн, отримувач: Івано-Франківська обласна прокуратура, , рахунок (ІВАN) UA0003924, в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА