Справа № 137/1220/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі:
представника відповідача адвоката Іваницького А.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літині в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
02.09.2025 директор ТОВ «Юніт капітал» Хлопкова М. звернулася через підсистему «Електронний суд» до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №477119198.
Відповідно до договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредиту на суму 5 750,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 477119198 від 11.06.2021.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01 яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, на підставі якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №477119198 від 11.06.2021 на загальну суму 14 692,75 грн.
Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №477119198 від 11.06.2021 у сумі 14 692,75 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 5 750,00 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 8 942,75 грн.
Також просять стягнути з відповідача судові витрати а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
17.10.2025 представником відповідача - адвокатом Іваницьким А.М. через підсистему «Електронний суд» подано віддзив на позовну заяву. У своєму відзиві представник зазначає, що, як на його думку, підстав для задоволення позову немає, оскільки позивач не довів наявності у себе права вимоги за кредитним договором: первісне відступлення прав вимоги здійснювалося за договором факторингу 2018 року, коли кредитні відносини з відповідачем ще не існували, тому передати невизначену й неіснуючу на той час вимогу було неможливо. Через це жоден наступний перехід прав вимоги - від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»», а потім до ТОВ «Юніт Капітал» не створює для позивача статусу належного кредитора. Крім того, позивач не подав належних доказів фактичної оплати за договорами факторингу та підтвердження реального переходу права вимоги, оскільки акт звірки не є первинним документом і не підтверджує господарську операцію. У зв`язку з недоведеністю переходу права вимоги та відсутністю у позивача належного суб`єктного статусу представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні (а.с.80-86).
Представник позивача не скористався своїм правом на подачу відповіді на відзив.
Представником позивача Хлопковою М. при подачі позову до суду, додано клопотання у якому остання росить розглянути справу у відсутність представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 8).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Натомість його представник - адвокат Іваницький А.М. у судовому засіданні в режимі відеоконференції просив відмовити у позові з підстав зазначених ним у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір№477119198, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 5 750,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (а.с. 11-12).
З платіжного доручення від 11.06.2021 вбачається, що 11.06.2021 було перераховано 5 750,00 грн., отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу «переказ коштів згідно договору №477119198 від 11.06.2021.» (а.с. 20).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , уклавши договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного ТОВ «Таліон Плюс» з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Судом досліджений Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату (а.с. 24-25).
При цьому в якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а саме: форми реєстру прав вимоги; форми повідомлення боржника за кредитним договором та форму акта повернення прав вимоги, а також витяги з додаткової угоди №19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у яких відсутня інформація про вимоги і перелік боржників (а.с.26-30).
З указаних додаткових угод вбачається, що ними до первісного договору факторингу №28/1118-01 вносилися зміни, які стосувалися продовження строку дії/виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, а не перелік нових кредитних договорів, які передаються новому кредитору.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір№477119198 (а.с. 11-12).
Договір факторингу №28/1118-01, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», датований 28.11.2018, тобто він укладений більш ніж за два роки (2 роки 6 місяців 14 днів) до підписання договору №477119198 від 11.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с. 24-25).
Додаткова угода між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, укладена 31.12.2020 тобто більше ніж за рік до дати укладення кредитного договору (а.с. 27).
Із з`ясованого змісту даної Додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01, вбачається, що її сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та Додаткової угоди №26 від 31.12.2020, в цих договорах не вказано.
Отже, оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, та договір факторингу (відступлення права вимоги) є похідним від кредитного договору, тому він не може бути укладений раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.
З цих підстав суд визнає неналежним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитним договором №477119198 наданий позивачем витяг з Реєстру боржників №147 від 17.08.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.
Разом з тим, з аналізу матеріалів справи вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28.11.2018, а сам кредитний договір № 477119198 був укладений 11.06.2021, тобто більше ніж через два з половиною роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. У подальшому 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, який також укладено до укладення кредитного договору, а 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю.
З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, в останньому не вказано.
У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №477119198 від 11.06.2021 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал».
З огляду на викладене, враховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання права грошової вимоги до відповідача, а подання позову особою, яка не набула права вимоги, є самостійною підставою відмови в позові, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача. Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процесуальних витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 81, 141, 209, 263-268 ЦПК України, суд,
У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.