Провадження № 2/161/8126/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., при секретарі Вегері Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У поданій заяві в порядку забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та обліковуються на її поточних та карткових банківських рахунках, зокрема, на її рахунку в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» .

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову - є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

С. 3 ст. 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову стороною позивача не зазначено і не доведено, що права позивача можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реального наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про наміри відповідача приховати кошти; вчинити дії, спрямовані на уникнення можливого виконання рішення суду; наявність ризику неплатоспроможності відповідача, а також не надано доказів належності відповідачу зазначеного банківського рахунку.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини, характер правовідносин, предмет та підстави позову, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовом шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та обліковуються на її поточних та карткових банківських рахунках відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк