РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

озглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Павлюк І.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 109 862,59 грн різниці між сумою фактичних витрат на ремонт автомобіля та страхових виплат( дана сума включає франшизу); 1211 грн 20 коп. судового збору та 10000 грн 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 березня 2024 року о 13 год. 32 хв., в м. Рівне, на перехресті вулиць Дворецька -Ст. Бандери -Поповича, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz-S320», номерний знак НОМЕР_1 на перехресті, виконуючи маневр повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямку. В результаті ДТП водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2024 року у справі № 569/8650/24 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_1 , завдано пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб «Mercedes-Benz-S320» номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216848484. Розмір франшизи становить 3200 грн. 00 коп. 22.07.2024 року ПАТ «СК «УСГ» було виплачено для ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 80 282 грн. 41 коп..

В жовтні 2024 року транспортний засіб «Hyundai Veloster» було відремонтовано власником на що потрачено кошти в розмірі 182 445 грн. 00 коп. Також було понесено витрати на транспортування транспортного засобу, що становлять 1500,00 грн. та підтверджуються товарним чеком та актом виконаних робіт. Отже, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 березня 2024 року о 13 год. 32 хв. в м. Рівне, ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 186 945 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що ПАТ «СК «УСГ» було виплачено 80 282 грн. 41 коп., то сума майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 106 662 грн. 59 коп. За таких обставин, саме Відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Ухвалою суду від 08.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2025 заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01.04.2025 року скасовано та призначено справу до розгляду.

16.09.2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що позовна вимога про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є недоведеною; позивачем обрано неналежний спосіб захисту; а також позивач заявив позов до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у позові.

Представник позивача в судовому засіданні 11.11.2025 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. також у заяві від 04.12.2025 позов підтримав, просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання 04.12.2025 не з`явився, подав заяву від 04.12.2025 у задоволенні позову посив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2024 року о 13 год. 32 хв., в м. Рівне, на перехресті вулиць Дворецька -Ст. Бандери -Поповича, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz-S320», номерний знак НОМЕР_1 на перехресті, виконуючи маневр повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямку. В результаті ДТП водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2024 року у справі № 569/8650/24 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва НОМЕР_3 транспортний засіб «Hyundai Veloster», номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб «Mercedes-Benz-S320» номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216848484. Розмір франшизи становить 3200 грн. 00 коп.

22.07.2024 року ПАТ «СК «УСГ» було виплачено для ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 80 282 грн. 41 коп.

В жовтні 2024 року транспортний засіб «Hyundai Veloster» було відремонтовано власником на що потрачено кошти в розмірі 185 445 грн. 00 коп. Також було понесено витрати на транспортування транспортного засобу, що становлять 1500,00 грн. та підтверджуються товарним чеком та актом виконаних робіт.(а.с.24,26,19)

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відтак, за загальним правилом, відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивач, пред`явиши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 3200,00 грн. Доказів на спростування цього твердження відповідачем не надано. А відтак за вимогами закону із відповідача підлягає стягненню ця сума.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 10.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії з повідомленням про ДТП, між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УСГ» було досягнуто згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування шляхом підписання 18.07.2024 р. протоколу-узгодження, на підставі якого було визначено суму страхового відшкодування та здійснено виплату у розмірі 80 282 грн. 41 коп. Згідно п.4 протоколу-узгодження після отримання страхового відшкодування потерпіла особа будь-яких претензій до матеріального та нематеріального характеру до ПАТ «СК «УСГ» не має та в подальшому мати не буде..

Таким чином позивачу сплачено страхове відшкодування 22.07.2024 року у сумі 80 282 грн. 41 коп.

Позивач вказує, що нею здійснено відновлювальний ремонт автомобіля, про що було складено акт виконаних робіт від 11.10.2024 на загальну суму 182245 грн.

Суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що обсяг проведених ремонтних робіт та замінених деталей зазначених у Акті виконаних робіт від 11.10.2024 року повною мірою відповідає характеру та обсягу ушкоджень, отриманих автомобілем позивача в результаті ДТП і відповідальність за оплату недостатньої суми грошових коштів страхового відшкодування в межах фактичних витрат має нести відповідач.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та страховою компанією ПАТ «СК «УСГ» було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 80 282 грн. 41 коп, позивач отримав дані кошти, чим фактично прийняв виконання умов договору страхування, та оскільки позивачем не заявлялось вимог до страховика щодо невідповідності отриманої виплати з вартістю відновлювальних робіт автомобіля, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між сумою фактичних витрат на ремонт автомобіля та страхових виплат до задоволення не підлягають. А тому, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення франшиза у розмірі 3200,00грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача подано докази, а саме: Ордер, договір про надання правової допомоги від 29.07.2024 року; рахунок на оплату за договором про надання правової допомоги, в якому вартість надання послуг визначена у розмірі 8000 грн. 00 коп., платіжні інструкції на суму 2000 грн та 4000 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 210,04 грн (3200 грн*7211,20/109862,59 грн)

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 3200,00 (три тисячі двісті) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 210 (двісті десять) гривень 04 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 08 грудня 2025 року.

Суддя І.О.Гордійчук