Справа № 729/1940/25
У Х В А Л А

09 грудня 2025 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюра В.О. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

Представник позивача ОСОБА_3 подала до Бобровицького районного суду Чернігівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, у якому просила встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами припинились фактично шлюбні відносини в 2019 році, в 2020 році шлюб розірвано, діти перебувають на утриманні позивача по теперішній час коштів на утримання дітей відповідач не надає , участі у вихованні не приймає.

Встановлення судом факту самостійного виховання дитини є необхідним для позивача для отримання у подальшому відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки мати дітей проживає за кордоном, і діти можуть залишитись без батьківського піклування.

Сторонами в цивільному процесі, згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України, є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідносин, з приводу яких виник спір.

Разом з тим, як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить позовної вимоги до відповідача ОСОБА_2 , та у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність обставин, які вказують, що відповідач оспорює факт самостійного виховання та утримання позивачем ОСОБА_1 синів.

Представник позивача в позовній заяві посилається на постанови Великої палати Верховного Суду від 10.10.2024 року в справі № 320/948/18, та від 18.01.2024 року в справі № 560-17953/21, про те Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.04.2025 по справі № 127/3622/24 за заявою військовослужбовиці про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини відступила від раніше визначеної позиції у постановах на які йде позилання в позовній заяві та зазначила: «Колегія суддів вважає, що в умовах дії режиму воєнного стану факт самостійного виховання батьком (або іншою особою) дитини може існувати і без наявного спору про право через обставини, в силу яких обсяг прав матері (батька) обмежується або припиняється. Законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, особи (батька чи матері щодо здійснення піклування) та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України…Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом».

У зв`язку з чим, Верховним Судом по справі № 127/3622/24, у вказаній постанові від 02.04.2025 зроблено правовий висновок, що за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо особа подала позовну заяву, а справа насправді має розглядатися в порядку окремого провадження (де немає спору про право), суд, керуючись Цивільним процесуальним кодексом України , залишає позовну заяву без розгляду або повертає її та роз`яснює заявнику, що потрібно звернутися з відповідною заявою про встановлення факту або іншої подібної дії в порядку окремого провадження, аби забезпечити розгляд справи за правилами, що діють для непозовних справ, де є заявник та заінтересовані особи, а не позивач і відповідач.

За вищевказаних обставин заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 13 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Новобасанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини повернути позивачу для подання заяви в порядку окремого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.О. Кузюра