Дата документу 24.11.2025Справа № 554/6209/23
Провадження № 2/554/3115/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.,

позивача по первинному (відповідача по зустрічному) - ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

відповідача за первиннимм позовом ( позивача за зустрічним позовом ) ОСОБА_3

представника відповідача за первиннимм позовом ( позивача за зустрічним позовом) позовом) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно

В С Т А Н О В И В:

12.07.2023 року до Октябрського районного суду м.Полтави звернулася із позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно.

12.07.2023 року відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. надійшла цивільна справа № 554/6209/23 (провадження № 2/554/7218/2023) за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 14.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 13 вересня 2023 року о 16 год. 30 хв.

Ухвалою від 25.07.2023 заяву представника позивача ОСОБА_5 адвоката Черевичної Ю.О. про забезпечення позову задоволено.

13.06.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача ОСОБА_6 з додатками.

13.06.2024 року до суду надійшла заява про забезпечення позову.

17.06.2024 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовлено.

01.10.2024 року за участю позивача ОСОБА_1 та її адвоката Черевичної Ю.О., адвоката відповідача ОСОБА_6 - Лучко Т.І. в судовому засіданні судом вирішено питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно та об`єднана з первісною позовною заявою та протокольно поновлено строк на прийняття зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_6 позивача по зустрічному позову та відповідача по первісному про забезпечення позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно задоволено.

Постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу про забезпечення позову Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року залишено без змін.

Вирішуючи питання про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на спірне майно, суд першої інстанції виходив з необхідності застосування такого заходу забезпечення як арешт спірного майна з огляду на існування між сторонами реального спору з приводу його поділу та вмотивував свій висновок посиланням на положення ст. 150 ЦПК України.

Позивач по первинному (відповідача по зустрічному) - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити в повному обсязі та поділити майно по частини.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити в повному обсязі та поділити майно по частини.

Відповідач за первинним позовом ( позивача за зустрічним позовом ) ОСОБА_6 позовні вимоги підтримували,прохав задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача за первиннимм позовом ( позивача за зустрічним позовом) позовом) ОСОБА_4 позовні вимоги підтримувала, прохали задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 із 01.08.1981 року по 02.05.2013 року, що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 20.11.2019 року та копією рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2013 року справа № 545/1231/13-ц.

За час шлюбу у сторін народилося двоє синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що за час шлюбу подружжя набуло у власність наступне майно:

Квартира, загальною площею 85,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира, загальною площею 90,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Нжитлова будівля - магазин, загальною площею 146,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Квартира, загальною площею 85,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 лтава.

Квартира, загальною площею 90,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Нежитлова будівля - магазин, загальною площею 146,7 кв.м., що знаходиться за адресою: ву АДРЕСА_3 .

Житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 486,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_5 .

Однокімнатна квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 44,8 кв.

АДРЕСА_7 , загальною площею 40,6 кв.м.

Трьох кімнатна квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 90,5 кв.м.

Двох кімнатна квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 85,6 кв.м.

Нежитлове приміщення (машиномісце) № 9 (ІХ) в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 0,5 кв.

АДРЕСА_10 Полтава, вул. Грушевського Михайла, № 13 Б.

Автомобіль легковий хетчбек SUZUКI SWIFT, 2011 року виробництва.

Нежитлове приміщення (машиномісце) № НОМЕР_1 в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 9,2 кв.м.

Суд, заслухавши у попередніх судових засіданнях позивача та відповідача, допитав свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила факт спільного проживання як чоловіка та жінки, наявність у них загальних витрат, загального бюджету, загальних витрат на харчування, покупкою майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, святкування свят, спільний відпочинок та інше.

Ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

У пункті 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Європейська Конвенція з прав людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При цьому, положення статті 74 СК України дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного поживання однією сім`єю; спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11.

Судом встановлено, що сторони дійсно постійно проживали разом із 23 квітня 2013 року по 29 травня 2023 року.

Відповідно до ч.2 та 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною третьою статті 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно…, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, передбачене нормою статті 69 СК України.

Майном згідно з частиною першою статті 190 ЦК України вважаються не лише предмети матеріального світу, а й майнові права та обов`язки.

За правилом, установленим частиною першою статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження № 61-35779св18, зазначено, що «статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують».

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Сторони не посилались на наявність між ними домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спірному майні, а тому слід виходити з того, що частки подружжя у праві спільної сумісної власності на об`єкти рухомого та нерухомого майна є рівними.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 СК України, згідно з якою майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Принцип поділу речей на подільні та неподільні визначено у статті 183 ЦК України, за положеннями якої подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, а неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Внаслідок поділу транспортний засіб втрачає своє первісне цільове призначення та істотно знецінюється, а тому право на поділ такого об`єкта може бути реалізоване лише у спосіб, визначений законом для поділу неподільних речей.

Як роз?яснив Верховний Суд у постанові від 16.01.2023 у справі № 754/3132/16-ц та постанові від 08.08.2023 у справі № 727/3945/21 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Спір щодо визначеної вартості майна у сторін відсутній. Ринкова вартість рухомого та нерухомого майна визначена у спосіб проведення оцінки кваліфікованим суб?єктом оціночної діяльності, що є дійсною вартістю майна та підтверджує доводи Позивача в цій частині.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 357, 370, 372 ЦК України, ст. 57, 60 СК України, ст. ст. 1-5, 10-13, 76-83, 95, 258-259, 263-265, 268, 273, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання після розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою із 23 квітня 2013 року по 29 травня 2023 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народження квартиру, загальною площею 85,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народження квартиру, загальною площею 90,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 нежитлову будівлю - магазин, загальною площею 146,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати (одну другу) частину квартири, загальною площею 85,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності за ОСОБА_10 ідією ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати (одну другу) частину квартири, загальною площею 90,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народження, РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати (одну другу) частину нежитлової будівлі - магазин, загальною площею 146,7 кв.м., що знаходиться за адресою: ву АДРЕСА_3 на праві власності за ОСОБА_12 єю ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання частки у праві власності на майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання , ОСОБА_6 , 1956 р.н. та ОСОБА_5 1960 р.н., однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 23 квітня 2013 року по 29 травня 2023 року.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наступне майно:

-житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 486,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_5 . Вартістю 9 680 ООО ( дев*ять мільйонів вісімсот тисяч гривен) - зареєстрована право власності за ОСОБА_5

-- однокімнатна квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 44,8 кв.м.. вартістю 2 642 ООО гривен (два мільйони шістсот сорок дві гривни) - зареєстрована право власності за ОСОБА_5

-однокімнатна квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 40,6 кв.м. Вартістю 1940000грн. ( один мільйон дев*ятсот сорок тисяч грн.). - зареєстрована право власності за ОСОБА_5

-трьох кімнатна квартира АДРЕСА_8 , загальною площею 90,5 кв.м. Вартістю 4 452 000 грн. ( чотири мільйони чотириста п*ятдесят дві грн.. ) - зареєстрована право власності за ОСОБА_13 ;

-двох кімнатна квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 85,6 кв.м. Вартістю 4 883 000 грн. ( чотири вісімсот вісімдесят три тисячі гривен.) - зареєстровано право власності за ОСОБА_6 ; .

- не житлове приміщення (машиномісце) № 9 (ІХ) в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 0,5 кв.м. Вартістю 477 000 грн. ( чотириста сімдесят сім. тисяч грн..), зареєстровано право власності за Бугайовою ЛЛ;

-не житлове приміщення (машиномісце) № НОМЕР_3 (Х) в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 9,2 кв.м. Вартістю 418 000 грн. ( чотириста вісімнадцять тисяч грн..), зареєстровано право власності за Бугайовою ЛЛ:

- не житлова будівля, загальною площею 145,7 кв.м за адресою:

- АДРЕСА_3 . Вартістю 2 215 000 грн. (два мільйони двісті п*ятнадцять тисяч грн..) зареєстроване право власності за ОСОБА_6

-автомобіль легковий хетчбек SUZUКI SWIFT, 2011 року виробництва, вартість 309 290 грн. ( триста дев`ять тисяч двісті дев`яносто грн..)- зареєстровано автомобіль на Бугайову ЛЛ.

Визнати частину житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 486,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_5 . за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4

Визнати частину однокімнатної квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 44,8 кв.м. - за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 .

Визнати частину однокімнатної квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 40,6 кв.м. - за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 .

Визнати частину квартири трьох кімнатної квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 90,5 кв.м. за ОСОБА_10 ідією ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати частину квартири - двох кімнатної квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 85,6 кв.м. за ОСОБА_10 ідією ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати частину нежитлового приміщення (машиномісце) № НОМЕР_5 (ІХ) в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 0,5 кв.м. за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 .

Визнати частини нежитлового приміщення (машиномісце) № НОМЕР_1 в житловому будинку за адресою майдан Незалежності 1 «Б» в місті Полтава, загальною площею 9,2 кв.м. за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 .

Визнати частини не житлової будівлі, загальною площею 145,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_10 ідією ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати частини автомобіля легкового хетчбек SUZUКI SWIFT, 2011 року виробництва, - за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 03 грудня 2025 року.

Учасники справи:

ПОЗИВАЧ за первісним позовом: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 АДРЕСА_11 .

Суддя М.О.Материнко