Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3280/25
Провадження №: 2/332/2185/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2025 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
У червні 2025 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 березня 2024 року о 22 год. 23 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «KIA SORENTO» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Благодійному фонду «Будь з Україною», рухаючись по вулиці Захисників України міста Покровська Донецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції і в результаті чого здійснив зіткнення з попутним автомобілем «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2024, військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 04.05.2024 p.
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2024 , провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 04.12.2024 року.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «KIA SORENTO» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної події не була застрахована, однак водій ОСОБА_3 , є учасником бойових дій та військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 виданого 06.12.2023 року, у зв`язку із чим відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди проводить МТСБУ.
Відповідно до висновку судового експерта №103 від 30 квітня 2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням ОСОБА_1 : вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 , складає: 93 030 гривень 49копійки. Вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору) заподіяної власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження, становить: 50 823 гривень 42 копійок.
Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача, різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди в розмірі 36 923,14 гривень,
Крім того, внаслідок зазначеної події позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, стресі та переживаннях, спричинених неправомірними діями відповідача, пошкодженням майна, втратою можливості користування транспортним засобом, необхідністю понесення додаткових витрат, а також зміною звичного способу життя та відсутністю перспектив швидкого відновлення попереднього становища, яку позивач визначив у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою суду від 08.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця знаходження. Жодних клопотань від учасників справи не надходило.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, через електронний суд надав заяву про розгляд справи без його участі, під час прийняття рішення просив врахувати правову позицію МТСБУ, викладену у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 06 березня 2024 року о 22 год. 23 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «KIA SORENTO» іноземний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Благодійному фонду «Будь з Україною», рухаючись по вулиці Захисників України міста Покровська Донецької області, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції і в результаті чого здійснив зіткнення з попутним автомобілем «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23.04.2024, військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (справа №235/2182/24, провадження №3/235/1418/24) (а.с.25-27).
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2024, провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 04.12.2024 року (а.с.21-24, 28-29).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.
Автомобіль «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 05.04.2019 року (а.с.15).
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «KIA SORENTO» іноземний реєстраційний № НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної події не була застрахована (а.с.30), однак водій ОСОБА_3 , є учасником бойових дій та військовослужбовцем Збройних Сил України.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час ДТП: ст. 41.1. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі й заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону: 13.1. Учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю 1 групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю 1 групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
12.03.2024 року та 31.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся із письмовими заявами про страхове відшкодування до МТСБУ, за вказаним фактом ДТП (а.с.12, 31).
З метою підтвердження розрахунку суми збитків позивач звернувся до судового експерта з заявою щодо проведення транспортно-товарознавчого дослідження транспортного засобу «SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до висновку судового експерта №103 від 30 квітня 2024 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням ОСОБА_1 : вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 , складає: 93 030 грн 49 коп. Ринкова вартість автомобіля SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 , без урахуванням аварійних пошкоджень, на момент отримання ушкоджень, становить: 553 338 грн 07 коп. Вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору) заподіяної власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA A5 RS» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження, становить: 50 823 гривні 42 копійки (а.с.39-44).
Вартість послуг експерта ФОП ОСОБА_4 : виготовлення висновку експерта № 103, складає 8500 гривень. Вказані витрати підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордеру № 26-04 від 26.04.2024 року (а.с.38).
Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка ї завдала.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, то судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі", зазначається, що "з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги". Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.3,12,13,19,23,7683,89,141,247,258-259,263-265,274,279,280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 гривень та 12 000 гривень витрат на правову допомогу та 8500 грн. вартість експертного висновку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.
Суддя Ю.І. Ретинська