Справа № 577/6436/25
Провадження № 2/577/2325/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді Гетьмана Вадима Володимировича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця (АТ Укрзалізниця) про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеральної допомоги в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 55151,90 грн., додаткової матеріальної допомоги в розмірі 04 середньомісячних заробітків в сумі 44121,52 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік в сумі 16104 грн., грошової виплати донору-залізничнику за окрему здачу крові в сумі 750 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19205,08 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь невиплачені при звільненні одноразову матеріальну допомогу в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 55151,90 грн., додаткову матеріальну допомогу в розмірі 04 середньомісячних заробітків в сумі 44121,52 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік в сумі 16104 грн., грошову виплату донору-залізничнику за окрему здачу крові в сумі 750 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19205,08 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що працював на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування виробничого підрозділу «Експлуатаційно-ремонтне вагонне депо Конотоп» філії «УЗ «Вагон-сервіс» АТ «Українська залізниця» 38 р., звідки звільнений 01.09.2025 р. у зв`язку зі скороченням штату (на підставі п.1 ст.40 КЗпП України). При звільненні йому, безпідставно, не було здійснено всіх належних виплат, зокрема передбачених п.п.3.9, 8.5, 8.13 Колективного договору, у зв`язку з чим просить стягнути одноразову матеріальну допомогу в розмірі 05 середньомісячних заробітків в сумі 55151,90 грн., додаткову матеріальну допомогу в розмірі 04 середньомісячних заробітків в сумі 44121,52 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 р. в сумі 16104 грн., грошову виплату донору-залізничнику за окрему здачу крові в сумі 750 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 19205,08 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2025 р. відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами.

За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

Представник відповідача Мельник К.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Наказом № 218/ОС від 27.08.2025 р. «Про припинення трудового договору (контракту)» ОСОБА_1 звільнено у зв`язку зі скороченням штату згідно ст.40 п.1 КЗпП. Постановлено виплатити матеріальну допомогу у розмірі 05 середньомісячних заробітків, додаткову матеріальну допомогу у розмірі 04 середньомісячних заробітків (посадових окладів), грошову винагороду в розмірі 750 грн. та матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 06 прожиткових мінімумів для працездатних осіб за 2023 р. після отримання окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця» (а.с. 10).

Як вбачається з витягу із протоколу №Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 р. на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, призупинено виплату інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги (а.с. 31).

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 15847,27 грн. (а.с. 16).

Ст.43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.14 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою.

Ч.1 ст.9 цього Закону встановлено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Згідно ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст.13 КЗпП України та ст..7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами.

Ст.13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т. д.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно зі ст.18 КЗпП України положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до ст.9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить: - основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців - додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій, - інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 р. у справі №821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18) зазначила, що належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, за загальними правилами, встановленими ЦК України, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, який спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020 р. у справі № 810/451/17 (провадження № 11-1210апп19).

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (ч.2 ст. 233 КЗпП).

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р. № 2136-IX на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч1-3 ст.89 ЦПК України).

В обґрунтування правомірності своїх заперечень, відповідач посилається на Витяг із протоколу №Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 р., а саме згідно з пп.1.1.4 п.1.1 протоколу - на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, призупинено виплату інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги (а.с. 31).

Закон України від 15.03.2022 р. № 2136-IX Верховною Радою України прийнято 15.03.2022 р., а набрав чинності 24.03.2022 р., у той час як рішення АТ «Українська залізниця», яке стало підставою для невиплати позивачу оспорюваних сум матеріальної допомоги було прийнято 14.03.2022 р. Проте, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (ст.58 Конституції України), тому положення вказаного закону не можуть застосовуватися судом при розгляді цієї справи.

Крім того, постановою Верховного Суду від 05.02.2025 р. у справі № 211/7338/23 залишено в силі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області яким визнано незаконним та скасовано пункт 1.1.4 протокольного рішення № Ц-54/31 Ком.т засідання правління АТ "Українська залізниця" від 14.03.2022 року у частині призупинення додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, Колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125099054).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу при звільненні матеріальні допомоги одноразову, додаткову та на оздоровлення.

З врахуванням вимог ст.233 КЗпП України строк звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 не пропущено, оскільки останній одержав повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні 01.09.25 р. (а.с. 17).

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути невиплачені одноразову матеріальну допомогу в сумі 55151,90 грн., додаткову матеріальну допомогу в сумі 11121,52 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 16104 грн. та грошову виплату донору-залізничнику за окрему здачу крові в розмірі 750 грн.

Крім того, суд також дійшов висновку про стягнення заявленого розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 53 дн. в розмірі 19205,08 грн, що не перевищує загального розміру невиплаченої при звільненні заробітної плати, тобто є пропорційним.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

З відповідача пропорційно задоволених вимог слід стягнути на користь ОСОБА_1 1353,50 грн. сплаченого судового збору при подачі позову, на користь держави 4844,80 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 141 , 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», юридична адреса м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 55151 (п`ятдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 90 коп невиплаченої одноразової матеріальної допомоги, 44121 (сорок чотири тисячі сто двадцять одна) грн. 52 коп. невиплаченої додаткової матеріальної допомоги, 16104 (шістнадцять тисяч сто чотири) грн. невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023 рік, 750 (сімсот п`ятдесят) грн. невиплаченої грошової виплати донору-залізничнику за окрему здачу крові, 19205 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ять) грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1353 (одна тисяча триста п`ятдесят три) грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. судового збору (рахунок отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», юридична адреса м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, .

Представник відповідача: Мельник Ксенія Олександрівна, юридична адреса м.Лозова Харківської області.

Суддя Гетьман В. В.