УХВАЛА

26 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 557/811/24

провадження № 61-13400ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Офісу Генерального прокурорана рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним засудженням та доведенням до самогубства,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Офісу Генерального прокурора, Державного казначейства України та просив суд стягнути з Державного казначейства України в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500 00 грн за незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне засудження, незаконне застосування запобіжного заходу тримання під вартою, незаконні обшуки його сина ОСОБА_2 ; стягнути з Державного казначейства України в рахунок відшкодування моральної шкоди 13 500 000 грн за доведення до самогубства його сина ОСОБА_2 відповідачами у справі незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності за частиною другою статті 156 КК України;

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди

228 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди змінити, викладно його резолютивну частину в такій редакції:

«Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 228 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди».

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

27 жовтня 2025 року Офіс Генерального прокурора через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2025 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання нової редакції касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України та сплати судового збору.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконав.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 лютого 2019 року у справі № 752/17889/14, від 09 грудня 2020 року у справі № 460/2653/14-ц, від 13 липня 2022 року у справі № 753/15095/17, від 17 лютого 2022 року у справі № 463/3828/15-ц.

Також, заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосовування частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у взаємозв`язку зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», для розрахунку відшкодування моральної шкоди за час незаконного перебування під слідством чи судом.

Крім цього, заявник просить зупинити виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 рокудо їх закінчення розгляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання заявника про зупинення дії рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого

2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 вересня

2025 рокудо їх закінчення розгляду в касаційному порядку слід відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, та не додав доказів, які б підтверджували необхідність їх зупинення (докази примусового виконання оскаржуваних судових рішень).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма

статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребуванняматеріалів справи.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року.

Витребувати із Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу

№ 557/811/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконним засудженням та доведенням до самогубства.

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурорапро зупинення виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 20 лютого 2025 року та постанови Київського апеляційного суду

від 16 вересня 2025 рокудо закінчення їх перегляду в касаційному порядку

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська