Справа № 539/3597/25
Провадження № 2-др/539/30/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді Овчаренко О.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ВСТАНОВИВ: 30.10.2025 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було ухвалене заочне рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Цим рішенням позовні вимоги задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № від 14.01.2024 у розмірі 16710,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн.; заборгованість за процентами 14710,00 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. 23.11.2025 представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвокат Андрущенко М.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.12.2025 (з урахуванням увільнення судді Овчаренко О.Л. від відправлення правосуддя на період онлайн-підготовки для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів в Національній школі суддів України з 24 по 28 листопада 2025 року) заява про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду на 05 грудня 2025 року за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України). Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними. Верховний Суд в ухвалі від 31 серпня 2021 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22) залишив без розгляду заяву стягувача про ухвалення додаткового рішення у справі № 748/1027/21 про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що заявник звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, клопотання про поновлення такого строку не заявляв. Лубенським міськрайонним судом Полтавської області рішення у справі ухвалено 30.10.2025. Із матеріалів справи вбачається, що 04.11.2025 представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвокат Андрущенко М.В. звертався із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.11.2025 заяву ТОВ «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення повернуто заявнику без розгляду. Повторно із заявою про ухвалення додаткового рішення заявник звернувся 23.11.2025. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд зазначає, що доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 23.11.2025, заявником не додано. У цій заяві представник заявника зазначив, що такі докази були подані 04.11.2025 із заявою про ухвалення додаткового рішення. Однак, суд зауважує, що така заява ухвалою суду від 06.11.2025 була повернута заявнику без розгляду. Враховуючи, що рішення у справі ухвалено Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 30.10.2025, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст.124 ЦПК України, припадає на 04.11.2025. Зазначені обставини свідчать про те, що повторно із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» звернувся до суду поза межами строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, клопотання про поновлення такого строку не заявляв.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду. Керуючись ст.ст. 133, 141, 183, 246, 260, 261 ЦПК України, суд ПОСТАНОВИВ: Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Л. Овчаренко