Справа № 930/2295/25
Провадження № 2/930/1227/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Науменка С.М.

при секретарі Андрущак Л.П.

учасників справи: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача адвоката Примакової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частину майна ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Немирівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частину майна.

29.09.2025 року ухвалою судді Немирівського районного суду було відкрито загальне позовне провадження в даній справі і призначено до підготовчого судового засідання на 07.11.2025 року.

05 грудня 2025 року на адресу суду надійшла заява про затвердження мирової угоди у справі за підписами сторін: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Примакова В.В., позивачка ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 , просили задовольнити заяву про затвердження мирової угоди та винести відповідну ухвалу.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст мирової угоди, приходить до наступних висновків.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу приписів ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами та є завершенням судового провадження, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, які він представляє, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Виходячи із змісту статті 207 ЦПК України укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Умови поданої сторонами мирової угоди викладені на окремому аркуші та підписані з однієї сторони представником позивача, з другої сторони представником відповідача, в зв`язку з укладенням мирової угоди сторони погодили, що їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження мирової угоди.

Дослідивши текст мирової угоди, поданої сторонами на затвердження суду, суд дійшов висновку, що мирова угода укладена в інтересах сторін та не зачіпає інтересів третіх осіб.

Як зазначено у ч. 1 ст. 207 ЦПК України у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Під час розгляду даної справи, судом не було встановлено, що затвердження даної мирової угоди може зачіпати інтереси третіх осіб.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання спору між сторонами, сторонам відомі наслідки її підписання та вона відповідає вимогам статті 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним затвердити дану мирову угоду на умовах, запропонованих сторонами та закрити провадження у справі.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і сторонам відомі наслідки закриття провадження у справі, що передбачені ч. 3 ст. 207, ст. 256 ЦПК України.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, беручи до уваги, що цивільним процесуальним законодавством передбачено право сторін при цьому вийти за межі предмета спору при укладенні мирової угоди, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підстави для затвердження мирової угоди, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 141, 142, 206, 207, 208, 233, 255, 256, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частину майна - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між сторонами у цивільній справі № 930/2295/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частину майна, за умовами якої:

Сторони визнають житловий будинок літ «А.а» з навісом, загальною площею 74.5 кв. м., житловою площею 50.3 кв. м., з господарчими будівлями та спорудами, а саме: господарська будівля літ. «Б», Навіс а, АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 454133248 від 28.11.2025 року за ОСОБА_2 , та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0134 площею 0,2100 га., :03:002:0133 площею 0,16 га., :03:002:0132 площею 0,1600 га., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , і належать ОСОБА_2 на підставі Державного акту ІІ-ВН №020482 який видано 03.07.1996 року спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

За погодженням сторін частки у вище вказаному майні є рівними до .

Сторони погодили що у власність позивача ОСОБА_1 переходить частка житлового будинку літ «А.а» з навісом, загальною площею 74.5 кв. м., житловою площею 50.3 кв. м., з господарчими будівлями та спорудами, а саме: господарська будівля літ «Б», Навіс а, АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0134 площею 0,2100 га., :03:002:0133 площею 0,16 га., :03:002:0132 площею 0,1600 га., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , у власності відповідача ОСОБА_2 залишається частка житлового будинку літ «А.а» з навісом, загальною площею 74.5 кв. м., житловою площею 50.3 кв. м., з відповідною часткою господарських будівель та споруд, а саме: господарська будівля літ «Б», Навіс а, Сарай б, Сарай б1, Сарай б2, Навіс б3, Гараж В, Погріб В/під., АДРЕСА_3 а також частина земельних ділянок з кадастровими номерами :03:002:0134 площею 0,2100 га., :03:002:0133 площею 0,16 га., :03:002:0132 площею 0,1600 га., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Підписання цієї мирової угоди сторони засвідчують той факт, що вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, умови викладені у цій Угоді у повному обсязі задовольняють усі існуючі вимоги Сторін і між Сторонами не залишається неврегульованих питань, спору відносно будь-яких вимог, що випливають із предмету спору з моменту набрання ухвалою про затвердження цієї Мирової угоди законної сили Сторони не мають і не матимуть в майбутньому.

Наслідки закриття провадження у справі, у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст.ст. 255, 256 ЦПК України, позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 відомі і зрозумілі.

Сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені цією мировою угодою.

Жодна зі Сторін не може відмовитися від Мирової угоди в односторонньому порядку.

Усі умови мирової угоди погоджені Сторонами, кожна із яких розуміє процесуальні наслідки укладання мирової угоди, у тому числі і те, що у подальшому умови мирової угоди, відповідно до положень чинного законодавства, змінені бути не можуть.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частину майна - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко