10.12.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м.Харків

Справа №642/6213/25

Провадження №2/642/2126/25

Холодногірський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лісняк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість в розмірі 27 542,58 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 9 998,83 грн.; заборгованості по сплаті відсотків у розмірі - 17 543,75 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн. Позовна заява подана за допомогою системи «Електронний суд».

Ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова від 14.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.11.2025 через канцелярію суду від представника позивача ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» - адвоката Журавльова С.Г. надійшла заява про відмову від позову, в якій просить суд прийняти відмову від позову та вирішити питання про повернення судового збору.

08.12.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Пироженка О.С. надійшло клопотання, в якому просить суд задовольнити заяву позивача про залишення позовної заяви без розгляду, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та закрити провадження у справі.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.3 ст.13 ЦПК України, такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність полягає, в тому числі, у праві учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмет спору на власний розсуд.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закріплено, що суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Пунктом 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України закріплено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Закріплене за позивачем право на подання такої заяви є абсолютним. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження. Тому, закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд роз`яснює положення ч.2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Таким чином, оскільки від позивача надійшла заява про відмову від позову, оскільки відповідачем повернуті кошти, тобто предмет спору щодо стягнення заборгованості відсутній, тому суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо повернення з судового збору, сплаченого при поданні позову, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд констатує, що справа перебуває на стадії судового розгляду, однак розгляд справи по суті розпочато не було.

Враховуючи вищевикладене, оскільки сторона позивача відмовилася від позову на стадії судового розгляду, однак розгляд справи по суті не відбувався, суд приходить до висновку, що заява в частині повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при пред`явленні розглядуваного позову, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,133,142,255, 259-261, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків від сплаченого судового збору, а саме суму у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп. ) грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (49001, м.Дніпро, пров.Ушинського, буд.1, офіс 105, , р/р НОМЕР_1 відкритий в АТ «КРЕДОБАНК» відповідно до платіжної інструкції №2363 від 07.10.2025.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА