Справа № 462/9325/25
УХВАЛА

10 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 28.11.2025 року позовну заяву залишено без руху та вказано строк протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали та які саме порушення вимог ст. 95, 175, 177 ЦПК України позивачу слід усунути.

09.12.2025 року до Залізничного районного суду м. Львова, надійшла заява позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, однак, недоліки, які були зазначені в ухвалі Залізничного районного суду м. Львова від 28.11.2025 року про залишення позовної заяви без руху, усунуті позивачем в повній мірі не були.

Зокрема, як зазначалось в ухвалі відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Суд звертав увагу позивача на те, що письмові докази подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Таким чином, зі змісту наведеного положення ст. 95 ЦПК України вбачається, що засвідчення відповідності оригіналу документа можливе лише при наявності в особи, яка засвідчує такого оригіналу, і відповідно оригінал документа має знаходитися в особи на дату такого засвідчення. Разом з тим, у позові не зазначено у кого знаходяться оригінали документів, копії яких були долучені до такого.

Однак позивачем у заяві про усунення недоліків не зазначено у кого знаходяться оригінали документів, копії яких були долучені до такого, зазначає лише про відсутність у неї оригіналу рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 21.09.2015 року, копії якого до справи долучені не були.

Також в ухвалі про залишення без руху зазначалось, що згідно вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а також містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Даний недолік позивачем усунуто не в повній мірі, зокрема не надано відомостей, щодо про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Також, як зазначалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, що позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме копію рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 21.09.2015 року у справі № 321/2043/15-ц, однак всупереч ч. 1 ст. 84 ЦПК України, позивачем не вказано обставини, за яких вона позбавлена права самостійно надати докази та не долучено доказів на підтвердження цього.

У заяві про усунення недоліків позивач зазначає, що не має можливості надати копію рішення суду, оскільки воно втрачено, а повторно копію через воєнні дії та проживання позивача на значній відстані від зазначеного суду у м. Львові з дитиною отримати неможливо.

З огляду на наведене суд зазначає, що згідно ч. 9, 10 ст. 272 ЦПК України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством. Відповідно, позивачем не наведено підстав, які унеможливлюють отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною сьомою ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Окремими розпорядженнями Верховного Суду України визначено ряд судів на підконтрольній Україні території, які тимчасово виконуватимуть функції судів, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суди згідно із встановленою цим Законом підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.

Особи, які звернулися із заявою про видачу копії судового рішення у справах, які розглядалися судами, розташованими на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати судового збору (ч. 7 ст. 9 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Отже, для отримання копії рішення суду, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях необхідно особисто, або за допомогою поштового зв`язку, або за допомогою електронної пошти, звернутися до суду на підконтрольній Україні території, визначеного розпорядженням Верховного Суду, із заявою про видачу (надсилання поштою) копії рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя:/ підпис /

Згідно з оригіналом.

Суддя: Пилип`юк Г. М.