Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження № 22-з/4815/103/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Князя Володимира, 36" адвоката Шендери Олени Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 13 січня 2025 року за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Князя Володимира, 36" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,
Судовим наказом Рівненського міського суду від 13 січня 2025 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Князя Володимира, 36" (далі ОСББ "Князя Володимира, 36") заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 799, 26 гривень, що складається із 18 136, 56 гривень заборгованості за внесками на управління будинком та 2 664,70 гривень заборгованості у ремонтний фонд, а також 302, 80 гривень судового збору і 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
У поданій через свого представника адвоката Воронюк К.Ю. апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просила її скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для вирішення питання про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення виявлення недоліку та її розгляду.
У поданому відзиві представник ОСББ "Князя Володимира, 36" адвокат Шендера О.М., вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Воронюк К.Ю. залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2025 року без змін.
16 жовтня 2025 року представником ОСББ "Князя Володимира, 36" адвокатом Шендерою О.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь її довірителя з ОСОБА_1 2000 гривень витрат на правничу допомогу. Зважала на те, що документи, які підтверджували суму таких понесених витрат в суді апеляційної інстанції, містилися в матеріалах справи та про них заявлялося у відзиві на апеляційну скаргу.
Стороною, на яку покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат, не вжито жодних дій відповідно до цього обов`язку, зокрема, не заявлено клопотання, не подано жодних доказів на спростування, не висловлено позиції щодо заяви та документів. Тобто обов`язок доведення неспівмірності витрат не реалізовано.
Заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Тобто законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні саме як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
У матеріалах справи містяться документи, що підтверджують факт понесення ОСББ Князя Володимира, 36 витрат на правничу допомогу, а саме: ордер про надання правничої допомоги; акт здачі-приймання виконаних послуг (робіт) на суму 2000 гривень; платіжна інструкція про справляння вказаних грошових коштів.
Оскільки заявником підтверджено факт понесення витрат на правничу допомогу, а іншою стороною до апеляційного суду не надано доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, з урахуванням складності справи, обсягу та якості виконаних адвокатом робіт, витраченого часу й значення цієї справи для ОСББ "Князя Володимира, 36" колегія суддів вважає заявлений розмір витрат обґрунтованим.
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Задовольнити заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Князя Володимира, 36" адвоката Шендери Олени Миколаївни.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Князя Володимира, 36" 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Боржник: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В. Боймиструк
С.С. Шимків