№ провадження 2/646/365/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

за участю секретаря - Герко Є.В.

представника позивача Лещенка С.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Мотивуючи свої вимоги тим, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинку здійснюється на підставі розпоряджень Харківської міської ради про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. Протягом 2016-2024 КП «Харківські теплові мережі» здійснювало постачання теплової енергії та гарячої води до житлового будинку АДРЕСА_1 у тому числі до квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрована відповідачка. У порушення зобов`язань відповідачкою плата за надані послуги проводиться не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, в сумі 45 236,89 грн, яка складається із 41 758,99 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.03.2016 по 30.09.2024; 823,20 грн за абонентську плату за індивідуальним договором постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 477,12 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 1 437,75 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; 467,64 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; інфляційні втрати в сумі 190,78 грн, 3 % річних в сумі 81,41 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом

Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 3 028,00 грн та 89,62 грн витрати пов`язані з розглядом справи.

26.12.2024 року представником відповідача поданий до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач не заперечує факту надання послуг з теплопостачання, однак відповідач вважає позовні вимоги частково не обґрунтованими та надмірними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Так, Законом України від 15.03.2022 року № 2120- розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у період з березня 2019 року в силу приписів пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії воєнного стану. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з моменту початку нарахування та включені до суми заборгованості по 28.02.2019 не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. Відповідно до таблиць в форматі Microsoft Excel нарахування на гарячу воду ( колонки 9-15) проведені з 01.01.2006 року (Лист 1) Лист 5 вказує «До 01.01.2022 заборгованість за послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води відображена однією сумою у графі 16 «Борг за місяць за послугу з постачання теплової енергії» Вказані в графі 16 розрахунку заборгованості в сумах 36,18 + 749,29 + 12,06 + 125,85 + 99 + 86,88 + 873,1 + 378,3 + 554,05 + 278,23 в сумі 7 345,05 за період до 28.03.2019 року не підлягають стягненню. Відповідач 29.05.2020 року здійснила оплату пломбування вентилю вводу гарячої води, пломба була поставлена і з 01.06.2020 року Відповідач послугою постачання гарячої води не користується. Акт обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення за №178/1804, складений відповідним працівником позивача 18.11.2024 року свідчить про те, що вентиль вводу гарячої води опломбовано пломбою № 3629853, котра знаходиться в цілісності. З огляду на те, що вентиль вводу гарячої води опломбований з 2020 року, ні про які стягнення суми в розмірі 477.12 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.22 по 30.09.24 та стягнення 467.64 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.22 по 30.09.24 мови йти не може.

Окрім того, зазначають, що як вказує позивач відносно зазначених публічних договорів: «Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.»

Вищевказані індивідуальні договори що до гарячої води не набрали чинності з огляду на те що відповідач заяви-приєднання не підписував, послуг не отримував та рахунки не сплачував. Оплата за ними безпідставна. З огляду на зменшення суми стягнення з урахуванням строку позовної давності корекції підлягають і суми 3% річних та інфляційні втрати.

Також зазначає, що довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, надана позивачем, свідчить, що окрім відповідача у квартирі з 11.01.2006 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра, відповідно до норм законодавства має нести солідарну відповідальність разом з відповідачем відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово- комунальних послуг. Позивач знає про необхідність залучення до справи співвідповідача, залучити ОСОБА_2 до цивільної відповідальності в іншому провадженні неможливо, незалучення ж її до участі в справі покладає на відповідача обов`язок плати за користування послугами за іншу особу без надання відповідних гарантій можливості відповідної компенсації, що є явно несправедливим.

Просить врахувати строк позовної давності при вирішенні спору та стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. Відмовити позивачу в стягненні 477,12 заборгованості за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.22 по 30.09.24 та стягнення 467,64 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.22 по 30.09.24, оскільки з 2020 року вхідний вентиль гарячої води відповідача опломбований і відповідач гарячою водою не користується, індивідуальний договір чинності не набрав. Стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правничу допомогу.

03.01.2025 року представником позивача до суду надано відповідь на відзив в якому вказано, що КП Харківські теплові мережі на підставі Розпоряджень Харківської міської ради про початок та кінець опалювального сезону 2016-2024 р. р, здійснювало постачання теплової енергії до житлового будинку АДРЕСА_1 . На підставу зазначеного відповідачу були направлені рахунки за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач не сплачує рахунки в повному обсязі. Система опалення квартири відповідача є невід`ємною частиною системи опалення всього житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюється квартира АДРЕСА_3 .

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.06.2018 р. та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово - комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати такі послуги. Відповідно до вимог 5 ч.2 ст. 7 Закону України (№2189-VIII) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно п. 18 Правил плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надання послуг вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води та тепла енергії або до затверджених нормативів /норм/ споживання.

У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 р. № 1171 Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП Харківські теплові мережі, відповідно до п.1 ч. Ст.10 Закону (№2189- VIII ) ціни (тарифи) житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни /тарифи/ є регульованими. У такому разі ціни /тарифи/ встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України №2189- VIII, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України).

Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорі і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, статті 68,162 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджені ПКМУ від 08.10.1992 р.,№ 572,п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 зобов`язують наймача, власника та орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Тому обов`язок відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення випливає з наведених вище нормативних актів.

Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 ч.1 ст.7 Закону України №2189- VIII).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми було нараховане за три роки , так як вони відносяться до суми боргу, тому вказані правовідносини встановлений загальний строк позовної давності в три роки, таку правову позицію висловив у своїй постанові ВСУ від 18.05.2016 р, по справі № 6-474 цс16 та постанові ВГСУ від 15 вересня 2010 по справі 11/14-10.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою АДРЕСА_4 значиться чотири особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 25102009 року народження, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні три особи, на час виникнення заборгованості за послуги теплопостачання були неповнолітніми, тому була складена позовна заява на одну дієздатну особу ОСОБА_1 .

З 1 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII у багатоквартирних будинках м. Харкова набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КГІ Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року.

З 1 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року.

Згідно з частиною 4 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

З огляду на велику чисельність споживачів комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води півторамільйонного міста, необхідність постійного проведення робіт з технічного, аварійного обслуговування, робіт з підготовки внутрішньобудинкових мереж до опалювального сезону, проведення ремонту внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання багатоквартирних будинків, які зазнали пошкоджень та частково або повністю зруйновані внаслідок воєнної агресії Російської Федерації проти України, на офіційному веб-сайті КП Харківські теплові мережі 01.06.2022 були розміщені Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та іншої форми власності та Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та іншої форми власності.

Згідно з пунктами 1, 2 метою цих договорів є надання послуг з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води. Дані договори вважаються укладеними через 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті КП Харківські теплові мережі, якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили КП Харківські теплові мережі про свою відмову від укладення договору.

Це повністю кореспондується зі статтею 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, якою передбачено, що рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги) вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

КП Харківські теплові мережі починаючи з 2007 року здійснює технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова, у тому числі будинку АДРЕСА_1 , на підставі укладеного договору з КП Жилкомсервіс. Витрати з технічного та аварійного обслуговування входили до тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартплата), плату за які щомісячно до 01.07.2022 з мешканців багатоквартирних будинків стягувало КП Жилкомсервіс. У зв`язку з розірванням договору про надання послуг з технічного та аварійного обслуговування між КП Жилкомсервіс та КП Харківські теплові мережі, починаючи з 01.07.2022 плату за роботи з технічного та аварійного обслуговування, які дійсно виконує КП Харківські теплові мережі, з мешканців багатоквартирних будинків замість КП Жилкомсервіс стягує КП Харківські теплові мережі.

Щодо нарахування абонентської плати за послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води пояснюємо, що нарахування абонентської плати здійснюється згідно з Законом України Про житлово-комунальні послуги, постановами Кабінету міністрів від 21.08.2019 № 808 Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам, з якими укладений індивідуальний договір про надання послуги, та включає такі витрати: укладення договору про надання комунальної послуги; здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності).

Відповідно до статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за абонентське обслуговування нараховується у разі надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за індивідуальним договором.

Відповідно до пункту 39 Правил надання послуг з надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Факт отримання від Виконавця послуги (фактичного отримання послуги), підтверджується актом виконаних робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку в осінньо-зимовий період за №178/4649 від 17.05.2021 року, №178/5058 від 11.05.2022 року, №178/5499 від 11.05.2023 року. Вищезазначений акт підписаний та скріплений печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку та актами виконаних робіт по підготовці систем тепло споживання житлового будинку, які додаються.

Відповідно до п. 6 договору, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства, твердження відповідача, що якщо у квартирі запломбований вентиль вводу гарячої води, та він не отримує послугу з постачання гарячої води не звільняє відповідача від сплати послуги за обслуговування ВБС гарячої води всього будинку. Також за абонентське обслуговування ВБС постачання гарячої води.

Що стосується заяви про застосування строків позовної давності.

Відповідно до пункту 3 розділу XII Прикінцеві положення ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 № 1423 Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. N 1236 внесені зміни у пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", продовживши дію карантину до 30 квітня 2023 року.

Також, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відповідно до Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану. В розділі II. Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: « У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Посилання відповідача на застосування строків позовної давності є безпідставними, оскільки, відповідачем за період з 04.2016 року по 03.2022 року здійснювалося оплата за послуги з централізованого опалення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, надавши пояснення аналогічні позову та відповіді на відзив. Зазначив, що оскільки відповідачкою за час перебування справи в суді було частково погашено заборгованість, станом на жовтень 2025 року заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання становить 27 415,09 грн у вказану суму входить абонентська плата за індивідуальним договором постачання теплової енергії та послуга з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Враховуючи викладене вище представник позивача зазначив, що в даній частині комунальне підприємство зменшують позовні вимоги та просять суд стягнути з відповідача заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання з урахуванням абонентської плати та послуги з технічного обслуговування у розмірі 27 415,09 грн, 477,12 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024; 467,64 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024; інфляційні втрати в сумі 190,78 грн, 3 % річних в сумі 81,41 грн.Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати.

Відповідач у судовому засіданні надала пояснення аналогічні відзиву, просила суд застосувати строки позовної давності та частково задовольнити позов. Не оспорювала того факту, що нею частково сплачена заборгованість.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Так судом встановлені наступні фактичні обставини.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 № 1407 Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» () визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

З довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 19.11.2024 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач є споживачем послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_4 оскільки будинок має єдину централізовану систему опалення та водопостачання.

Згідно з розрахунком станом на 01.10.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за вищевказаною адресою на ім`я відповідача ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 44 964,70 грн.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що з урахуванням часткової оплати відповідачем вказаної заборгованості, заборгованість станом на 01.10.2025 року становить 28 359,85 грн.

З наданих до відзиву документів вбачається, що на теперішній час відповідачка ОСОБА_1 перебуває в Іспанії, що підтверджується заявою про тимчасовий захист для переміщених осіб.

З акту обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення за № 178/1804 від 21.11.2024 вбачається, що вентиль вводу гарячої води опломбовано пломбою № 3629853, котра знаходиться в цілісності. Вентиль вводу гарячої води опломбований з 2020 року, що підтверджується квитанціями від 29.05.2020 року.

Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначено результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води віднесено до комунальних.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Щомісяця з 01.03.2016 по 30.09.2024 позивач нараховував відповідачеві плату за надані послуги, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися у повному об`ємі, внаслідок чого склалася заборгованість.

01 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернетwww.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021року (далі - Індивідуальні договори).

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Враховуючи факт отримання відповідачем наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, він зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідно якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Згідно з п. 34 Індивідуальних договорів споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомити письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період (п. 52).

Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021, тобто факт отримання послуг.

У вказаний період КП "Харківські теплові мережі" здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП "Жилкомсервіс".

01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та іншої форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності які опубліковані на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернетwww.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори). Зазначені договори укладені з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 2 Публічних договорів договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору.

Відповідно до п.4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п.5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим договором.

Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п.13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (п.14). Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п.15).

Згідно з пунктами 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п.30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить термін (п.31) письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний факт отримання послуг.

Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто за приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживача.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.ст. 67,68 ЖК України наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач вказані послуги сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого, утворилася заборгованість, яка станом на 01.10.2025 року з урахуванням оплати відповідача становить 28 359,85 грн про що було зазначено представником позивача у судовому засіданні та не оспорено відповідачем.

Розмір заборгованості підтверджується наданою суду відомістю нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення з 2016 року по 2024 року /включно/ підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів до житлового будинку, де розташована квартира відповідача.

Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі», отже є належними та допустимим доказами.

Будь-яких доказів звернення ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг відповідачем не надані. Крім того відповідачем у судовому засіданні не заперечувався факт наявності у неї заборгованості.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Що стосується заявлених відповідачем вимог щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України, позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.261ЦК України.)

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Так, при поданні позовної заяви 25.10.2024 року позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.03.2016 року по 30.09.2024 року.

Як вбачається з розрахунків, що надані позивачем до суду, відповідачем протягом всього періоду заборгованості, періодично сплачувались грошові кошти в рахунок погашення наявної заборгованості, але не у повному обсязі, а лише частково, часткове погашення заборгованості сплачувалося в останній раз у січні 2022 року. З урахуванням викладено, суд вважає, що дані дії з боку відповідача, свідчать про факт переривання строку позовної давності та відповідає вимогам статті 264 Цивільного Кодексу України, яка передбачає переривання перебігу строку позовної давності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Строк карантину неодноразово продовжувався.

Так, постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 9 грудня 2020 року № 1236, № 104 від 17.02.2021 року, № 405 від 21.04.2021 року, № 611 від 16.06.2021 року, № 855 від 11.08.2021 року, № 981 від 22.09.2021 року, № 1336 від 15.12.2021 року, № 229 від 23.02.2022 року, № 630 від 27.05.2022 року, № 928 від 19.08.2022 року, № 1423 від 23.12.2022 року, № 383 від 25.04.2023 року (із змінами і доповненнями), карантин продовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.».

За таких обставин, посилання відповідача ОСОБА_1 на пропуск позивачем позовної давності не відповідає вимогам закону.

Що стосується заперечень відповідачки викладених у відзиві стосовно заборгованості у розмірі 477,12 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.09.2024 та 467,64 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2024, у зв`язку з тим, що вона послугою постачання гарячої води не користується, оскільки вентиль вводу гарячої води опломбовано пломбою № 3629853, котра знаходиться в цілісності, суд зазначає наступне.

Нарахування абонентської плати здійснюється згідно з Законом України Про житлово-комунальні послуги, постановами Кабінету міністрів від 21.08.2019 № 808 Про встановлення гранічного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам, з якими укладений індивідуальний договір про надання послуги, та включає такі витрати: укладення договору про надання комунальної послуги; здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності).

Відповідно до статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за абонентське обслуговування нараховується у разі надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за індивідуальним договором.

Відповідно до пункту 39 Правил надання послуг з надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Факт отримання від Виконавця послуги (фактичного отримання послуги), підтверджується актом виконаних робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку в осінньо-зимовий період за №178/4649 від 17.05.2021 року, №178/5058 від 11.05.2022 року, №178/5499 від 11.05.2023 року. Вищезазначений акт підписаний та скріплений печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку та актами виконаних робіт по підготовці систем тепло споживання житлового будинку.

Відповідно до п. 6 договору, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Таким чином, хоча і встановлено, що квартиру АДРЕСА_3 , від`єднано від внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання, однак це не позбавляє обов`язку споживачів за наявності лічильників передавати відповідні показники надавачу послуг та сплачувати плату за абонентське обслуговування, втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньо будинкових систем водопостачання.

На підставі викладеного вище, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожиті послуги у розмірі 28 359,85 грн, тим самим задовольнивши позовні вимоги в даній частині.

Що стосується вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки заборгованість виникла за період до введення на території України воєнного стану, нараховані суми за прострочення виконання списанню не підлягають.

За несвоєчасну оплату послуг з постачання теплової енергії за період до лютого 2022 року відповідачу нараховано: інфляційні втрати в сумі 190,78 грн; 3% річних в сумі 81,41 грн.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц остаточно визначила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, якщо основне зобов`язання боржником не виконано.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості та індексу інфляції також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином витрати пов`язані з розглядом справи у сумі 89,62 грн також підлягають стягненню з відповідача.

Що стосується вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Як зазначено в п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 617, 625 901, 903 ЦК України, ст. ст. 20-22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , інші відомості відсутні на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі», юридична адреса: місто Харків, вулиця Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код юридичної особи: 31557119, розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 в ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 28 359,85 грн ( двадцять вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 85 копійок); інфляційні втрати в сумі 190,78 грн ( сто дев`яносто гривень 78 копійок), 3 % річних в сумі 81,41 грн ( вісімдесят одна гривня 41 копійка) та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн ( три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок), а також витрати пов`язані з розглядом справи у сумі 89,62 грн ( вісімдесят дев`ять гривень 62 копійки).

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали у часті у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова