Дата документу 05.12.2025Справа № 554/8354/25
Провадження № 2/554/3776/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави

у складі: головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник позивача: Ємець В.М.,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року позивач Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 452,32 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради обслуговує житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані (проживають) за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачами послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій.

При цьому, КП «ЖЕО №2» надає мешканцям вказаного будинку виключний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно тарифу, переліку, у строки та з періодичністю, визначеними рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року (з 01.05.2018, а з 01.11.2021 з урахуванням рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №226 від 21.10.2021).

Споживачі зобов`язані сплачувати за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Разом з тим, відповідачі свого обов`язку не виконують, у зв`язку з чим за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.05.2018 року по 30.04.2025 року утворилася заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка станом на 01.05.2025 року становить 11 452,32 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 452,32 грн. та понесені судові витрати в розмірі 3 028 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.11.2025 року від представника КП «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради Ємець В.М. надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначає, що відповідач не спростовує/не доводить жодними доказами ненадання/не користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Аргументи відповідача є виключно її суб`єктивними міркуваннями, які не обґрунтовані жодними належними, допустимими та достатніми доказами. У разі підтвердження у встановленому Законом порядку факту погіршення нормованих показників якості послуг чи факту їх ненадання споживач має право на несплату вартості цих послуг або на зменшення розміру плати за надані послуги.

Зауважує, що звернення під назвою «акт-претензія» від 10.09.2025, яке надійшло від мешканців будинку по АДРЕСА_1 щодо проведення дезінфекції та яке відповідач надає до суду в обґрунтування своєї позиції, не відповідає формі, яка встановлена додатком №1 до Порядку №970 та вказане звернення розглянуто підприємством згідно вимог Закону України «Про звернення громадян». Крім того, даний «акт-претензія» та додатки до нього не стосуються спірного періоду. Відповідачами не надано підтвердження їхнього звернення із претензіями до КП «ЖЕО №2» та складання між сторонами акта-претензії у спірний період, тому твердження про ненадання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, неправомірне списання коштів, навмисне невиконання працівниками КП «ЖЕО №2» своїх обов`язків тощо є безпідставними та необґрунтованими.

Рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04.04.2018 року є чинним та обов`язковим для виконання громадянами, які постійно або тимчасово проживають на території м. Полтави. Ремонт покрівлі даху, фасаду будинку, покіс трави, прибирання та вивіз сміття після робіт, здійснених третіми особами, контроль такого вивозу, монтаж громовідводів, капітальні ремонти внутрішньобудинкових систем, заміна труб водопостачання від колодязя до будинку до цього переліку не входять. КП «ЖЕО №2» не може надавати послуги, не передбачені структурою затвердженого тарифу, оскільки відсутнє джерело фінансування для покриття відповідних витрат.

Крім того, ремонт покрівлі був здійснений у 2015 році, що знаходиться поза межами спірного періоду та немає жодного доказового значення під час вирішення даної справи.

Співвласники будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Отже, виконуючи перелік робіт щодо утримання свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , його мешканці реалізують свій обов`язок відповідно до вимог чинного законодавства України. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є відмінними від послуг з управління багатоквартирним будинком та врегульовані різними нормами чинного законодавства. Посилання відповідачів на норми законодавства України, які регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, в тому числі порядок доступу до житла, іншого об`єкта нерухомого майна споживача, у даному випадку, є помилковими.

КП «ЖЕО №2», окрім доказів несплати відповідачами за послуги, надано докази надання послуг за спірний період, разом з тим відповідачі не спростовують/не доводять жодними доказами ненадання/не користування послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також нехтування вимогами законодавства та не виконання зобов`язань КП «ЖЕО №2» (т. 2 а.с.128-139).

11.11.2025 року від представника відповідача адвоката Корнієнко Н.Ю. надійшли письмові заперечення, в яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати строк позовної давності. Зазначає, що факт неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг підтверджується фото-відео фіксацією, неодноразовими скаргами, а також репортажем Полтавського ІРТ каналу розділ новини «Мешканці багатоповерхівки на Майдані Незалежності, 7 у Полтаві скаржаться на технічний стан будинку. Кажуть: на деяких ділянках фасаду відвалюється цегла, труби прогнили, а стіни в окремих під`їздах почали руйнуватися. Місцеві додають: неодноразово зверталися до Житлово-експлуатаційної організації №2, яка повинна обслуговувати їх будинок, натомість, переконують вони, більшість ремонтів виконували власним коштом».

Також позивачем подано розрахунок заборгованості з травня 2018 року по квітень 2025 року. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (т. 2 а.с. 151-152).

Ухвалою суду від 11.11.2025 року клопотання представника позивача та відповідача задоволено, викликано свідків сторін.

Представник позивача - Ємець В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначила, що договір укладено зі ОСОБА_2 24.02.2015 року. В 2023 році була подана заява про видачу судового наказу, судом відмовлено у видачі судового наказу. Всі надані послуги підтверджені документально. Ремонт даху, вивіз якогось сміття, виконання капітального ремонту, громовідведення, прибирання газонів, регулювання води не входить в їх обов`язки. Факт ненадання послуг повинен бути зафіксований належним чином, однак акти-претензії відсутні. Строк позовної давності не було пропущено, оскільки був введений карантин, у зв`язку з ковід-2019 року та 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що нічого в домі позивач не робить, вони самостійно роблять все. Зокрема, самі витяжку на даху ремонтували, воду заводили в підвал. Є письмові звернення до позивача з приводу проведення ремонтних робіт. З актом, претензіями не зверталися щодо неналежного надання послуг. З 2018 року вони нічого не сплачують позивачу.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала. Вказала на те, що вона ніколи не буде платити за послуги позивачу і ніхто з неї нічого не стягне. Зазначила, що з 2018 року вона не оплачує послуги ЖЕО №2. В будинку немає громовідведення, на звернення ЖЕО №2 не реагує. Труби опалення, крани не поміняли. Вони самі купляли труби, працівники ЖЕО №2 лише виконали роботу по заміні. З актами-претензіями не зверталися, лише писали листи ЖЕО №2. Двірники прибирають, але роблять це погано.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Корнієнко Н.Ю. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, вказаних у письмових запереченнях. Зазначила, що фактично послуги позивачем не надаються. Строк позовної давності має бути застосований.

Свідок позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що працює майстром в КП ЖЕО №2, їй відомо, що відповідачі-мешканці будинку, який вони обслуговують, не опалачують надані послуги. Підприємство надає всі необхідні послуги, прибирається прибудинкова територія: це ручнее прибирання, вигрібають сміття, підмітають територію, очищають доріжки та посипають взимку. Провели дератизацію.

Свідок позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює у позивача майстром технічного обслуговування поточного ремонту. Зазначив, що ЖЕО №2 обслуговує будинок відповідачів, роблять поточні ремонти, заміна водопроводу, прочистка каналізації, усунення витоків. Ремонт криш, фасадів не входить в їх повноваження. Громовідведенням вони не повинні займатися. Поміняли арматуру, крани. Протікань на трубах опалення, водовідведення, каналізації немає. У разі аварійної ситуаціїї роблять все негайно.

Свідок відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в будинку АДРЕСА_1 . ЖЕО №2 не виконують тих робіт, які написали. Майстри списують матеріали, які не використовувались. Люди самі збирають кошти і роблять ремонти. Підвали чисті, бо вони самі їх прибрали. Послуги неякісні надаються. Вона справно сплачує послуги позивача, що не платять відповідачі це їх справа.

Свідок відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона живе в одному будинку з відповідачами. В підвалі у них чисто, але майстри ЖЕО №2 насмітили і не прибрали за собою. Двірники не прибирають, вони самі підмітають та чистять сніг. Вони не задоволені роботою ЖЕО. Проте вона старається вчасно сплачувати послуги позивача, боргів у неї немає. Вважає, що тих хто не платить треба заставити заплатити. ОСББ не може бути створено, бо треба ремонт зробити будинку.

Свідок відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою по під`їзду відповідачів. Зазначила, що ЖЕО №2 погано виконує свої обов`язки, у них місяць не було води. Перерахунок не зробили. Вона кошти здавала на труби. Послуги вона оплачує, але з таким відношенням до людей вони перестануть платити.

Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради зареєстроване в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.05.1993 року з основним видом економічної діяльності - комплексне обслуговування об`єктів (а.с.7).

Також судом встановлено, що Комунальне підприємство «Житлово -експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради обслуговує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 . Разом із ним за вказаною адресою зареєстрована його дружина - ОСОБА_1 (а.с.15 довідка).

24.02.2015 року між відповідачем ОСОБА_2 та КП «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради укладено типовий договір № 018683 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.16-17).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджено наступними актами: рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04.04.2018 року, яким КП «ЖЕО №2» було визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та встановлено середні тарифи на них, рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №226 від 21 жовтня 2021 року, яким для КП «ЖЕО №2» встановлено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкових територій, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку (а.с.12 рішення).

Відповідачі, заперечуючи доводи позивача, посилаються, зокрема на листи до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, до КП «ЖЕО №2», акти, звернення, відео та фото знімки.

Позивач наголошує на тому, що послуги відповідачам надаються, а доводи відповідачів спростовуються численними актами, заходами, обхідними листами, договорами, заявами-приєдання, платіжними дорученнями та платіжними інструкціями.

Суд вважає доводи позивача слушними, а посилання відповідачів не обгрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи.

Встановлено, що відповідачі користуються послугами по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території, які надаються КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради згідно тарифу, переліку, у строки та з періодичністю, визначеними рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 68 від 04.04.2018 року та рішенням №226 від 21.10.2021 року та діючи в правовідносинах належним чином, вони мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів.

В зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не виконують взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачують послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, утворилась заборгованість за період з 01.05.2018 року по 30.04.2025 року, яка станом на 01.05.2025 року складає 11 452,32 грн. (а.с.13-14-розрахунок).

Як визначено у ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц (провадження №61-14819св20).

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджено наступними актами: рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №50 від 20 лютого 2008 року, яким КП «ЖЕО №2» було визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та встановлено середні тарифи на них, рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №68 від 04 квітня 2018 року, яким для КП «ЖЕО №2» встановлено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідний для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків та прибудинкових територій, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_2 є власником житла, разом із ним зареєстрована та проживає його дружина ОСОБА_1 , які не вносять оплату за житлово-комунальні послуги, але фактично ними користуються.

Як встановлено судом, станом на 01.05.2025 року заборгованість відповідачів перед Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради за житлово-комунальні послуги, надані за період з 01.05.2018 року по 30.04.2025 року, становить 11 452,32 грн.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу.

В силу положень п.10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідачів не надано суду доказів на підтвердження виконання ними своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за надані позивачем житлово-комунальні послуги, суд вважає доведеними заявлені позивачем вимоги в сумі 11 452,32 грн.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно зі ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачами належними та допустимим доказами не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані та спожиті послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Тоді як, вказаний розрахунок позивача детально відображає щомісячне нарахування встановленого тарифу, тому є належним та допустимим доказом на підтвердження заборгованості відповідачів.

Суд також відхиляє посилання сторони відповідачів на те, що позивач не навів доказів надання житлово-комунальних послуг відповідачам і фактичного отримання ними таких послуг, оскільки дані послуги були надані Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами.

Більше того, нормами Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

При цьому, відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, а звернення, акти, фото, надіслані суду, на які сторона відповідачів посилається, заперечуючи вимоги позову, не є таким доказом. Отже, відповідачами не надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати.

Також, відповідачами не були надані докази на підтвердження складання між сторонами актів-претензій щодо ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості комунальної послуги чи звернення відповідачів до КП «ЖЕО №2» із заявами про перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тому доводи про ненадання (неналежне надання) КП «ЖЕО № 2» певних послуг відповідачам є безпідставними, оскільки на їх підтвердження не надано жодного доказу.

У судовому засіданні відповідачами не доведено, що КП «ЖЕО № 2» не виконував умови договору щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а надані ними звернення мешканців будинку не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Покази свідків сторони відповідачів жодним чином не спростовують висновків суду щодо неналежного виконання відповідачами обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги.

Розглядаючи заяву представника відповідача Корнієнко Н.Ю. про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України. У подальшому постановами КМУ дія карантину неодноразово продовжувалася.

Крім того, на підставі п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупинявся на строк дії такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2025 року КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради звернулося до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.05.2018 року по 30.04.2025 року. За станом на 01.05.2025 року загальний строк позовної давності (три роки) по вимогам про стягнення заборгованості за період з 01.05.2018 року по 30.04.2025 року не сплив, а тому слід вважати обґрунтованою вимогу про стягнення заборгованості, яка визначена у позові.

З урахуванням наведеного, доводи сторони відповідачів про існування підстав для застосування строку давності не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1 514 гривень.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю 2 групи, суд вважає компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, Комунальному підприємству «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради судовий збір по справі в сумі 1 514 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.257,526,530,610,611,625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради (місцезнаходження: м.Полтава, вул.Івана Мазепи,30; ) на особовий рахунок № НОМЕР_2 - суму заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 452,32 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 1 514 грн.

Компенсувати за рахунок держави Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, місцезнаходження: 36040, м.Полтава, вул.Івана Мазепи,30, , судовий збір по справі в сумі 1514 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 10.12.2025 року.

Учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Житлово -експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, місцезнаходження: вул.Івана Мазепи,30, м.Полтава, 36040, ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.М.Чуванова