Справа №: 398/7410/25
провадження №: 2/398/4223/25
УХВАЛА

Іменем України

"01" грудня 2025 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Ісмайлова А.В., яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Головного сервісного центру МВС України, в якій просить визнати ба позивачем право власності на автомобіль марки KIA, моделі Sportage, випуску 2008 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про необхідність передачі справи за підсудністю з огляду на наступне.

За загальним правилом, відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

З огляду на вказане, зазначена справа відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Обставини, які б вказували на альтернативну або виключну підсудність даної справи Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, відсутні.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ісмайлова А.В., до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування не підсудна Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, у зв`язку з чим зазначений позов разом з доданими до нього документами необхідно передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Керуючись ст.ст. 27-32, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Ісмайлова Анна Вікторівна, до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про визнання права власності на транспортний засіб у порядку спадкування передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31-А).

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Шинкаренко