Провадження № 2/756/7960/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Омельчук М.О.,
розглянувши у судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 відшкодування витрат, заподіяних внаслідок ДТП,
У вересні 2025 року ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, заподіяних внаслідок ДТП у розмірі 143 493,27 грн.
Свої вимого позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №1657/23-Т/К/07, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
За твердженням представника позивача, 25.11.2023 року в м. Київ, на вул. Нижній Вал, 19/21, сталася ДТП за участю автомобіля «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_1 .
З огляду на зазначене, позов пред`явлено до ОСОБА_1 .
Загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі умов договору страхування наземного транспорту, склав 143 493 грн. 27 коп.
Станом на дату ДТП, а саме 25.11.2023 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_6 не була застрахована, а тому позивач звернувся із зворотною вимогою до відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви міститься клопотання позивача, в якому не заперечують проводити розгляд справи за їх відсутності та постановити заочне рішення у справі. Крім того, представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
13.06.2023 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №1657/23-Т/К/07, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.
Позивач зазначає, що 25.11.2023 року в м. Київ, на вул. Нижній Вал, 19/21, сталася ДТП за участю автомобіля «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля «BMW X1» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_1 .
Загальний розмір страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі умов договору страхування наземного транспорту, склав 143 493 грн. 27 коп.
За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Однак, як вбачається з вищевказаної постанови, винуватцем ДТП є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як про це вказує представник позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів.
Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Згідно ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону№ 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Як вбачається із змісту та предмету позовної заяви позивачем пред`явлено позов про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , який не є належним відповідачем у справі.
Згідно із заявою яка міститься у матеріалах справи, позивач підтримує позовні вимоги, що були заявлені саме до ОСОБА_1 .
Оскільки будь-яких клопотань зі сторони позивача про заміну не належного відповідача суду не подано, більше того за заявою позивача останні просять розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наданих доказів саме до ОСОБА_1 , суд вважає за потрібне відмовити у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 51, 263- 265 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, заподіяних внаслідок ДТП - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.
Суддя А.В. Шевчук