Номер провадження 2-о/167/86/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Сіліча І. І.,

присяжних - Киричук В. Я.,

Зіберта Р. І.,

за участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Гламазди М. П.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представник аінтересованої особи Туревича А. О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Національної гвардії України про оголошення фізичної особи померлою

в с т а н о в и в :

І. Зміст заяви

ОСОБА_6 заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про оголошення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим та просить вважати датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті населений пункт Роботине Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області та причиною смерті загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану пов`язану з захистом Батьківщини.

Заяву обґрунтовує тим, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2022 року №45 син заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_7 був призваний на військову службу згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та зарахований на посаду головного сержанта 1-га стрілецького взводу стрілецької роти (резервної). З моменту мобілізації і по травень 2024 року ОСОБА_7 приймав безпосередню участь в обороні держави Україна та стримуванні агресії російської федерації.

28 травня 2024 року матір ОСОБА_1 сповіщено про те, що її син ОСОБА_7 зник безвісти 21 травня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.

Вказує, що відповідно до результатів службового розслідування старший сержант ОСОБА_7 відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31 березня 2024 року №101, вибув у службове відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », для виконання службово-бойових завдань, з 01 квітня 2024 року. Відповідно до бойового розпорядження командира БТГр №2 14 БРОП національної гвардії України від 20 травня 2024 року №234, старший сержант ОСОБА_7 виконував бойове завдання із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізької області в складі ОТУ «Запоріжжя» ОУВ « ОСОБА_8 ». Відповідно до журналу бойових дій БТГр№2 14 БРОП, зареєстрованого від 20 травня 2024 року №318 дск під час проведення противником штурмових дій близько 03:50 21 травня 2024 року в районі позиції «Мозамбік-14», в населеному пункті Роботине Пологівського району Запорізької області, в результаті стрілецького бою зник безвісті командир 3 взводу 2 ротної групи батальйонно-тактичної групи №2 14 БрОП старший сержант ОСОБА_7 . Факт зникнення зафіксований в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. За заявою ОСОБА_1 Луцьким районним управлінням Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням №0001865 від 26 травня 2024 року за ч. 1 ст. 115 КК України. На даний час, відомостей, які б підтверджували перебування старшого сержанта ОСОБА_7 в полоні немає.

В ході службового розслідування було опитано також солдата ОСОБА_9 , який проходив службу разом із ОСОБА_7 в одному підрозділі, та повідомив, що опівночі 21 травня 2024 року поблизу пункту Роботине Запорізької області в ході проведення штурмових дій загинув ОСОБА_7 , внаслідок пострілу в голову від противника. Під вогневим тиском штурмуючого противника були змушені відійти в іншому напрямку, поранених і вбитих не було змоги забрати.

Таким чином, загибель сина заявника мала місце під час активних бойових дій поблизу населеного пункту Роботине Запорізької області, ця територія є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому отримати свідоцтво про смерть сина неможливо. Такі обставини позбавляють заявника можливості отримати документи, передбачені ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52 в редакції наказу Міністерства Юстиції України 18.12.2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку.

Оголошення ОСОБА_7 загиблим (померлим) необхідне заявнику для державної реєстрації смерті сина в органах ДРАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав заявника та оформлення спадщини після його смерті, отримання соціальних виплат.

Враховуючи такі обставини заявник просить оголосити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лище Луцького району Волинської області, загиблим (померлим) поблизу населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області під час проходження військової служби та під час ведення бойових дій.

ІІ. Позиція учасників справи

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених у заяві, просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України Туревич А. О. в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, 21 жовтня 2025 року на адресу суду надано заяву про розгляд справи у її та дочки відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. 10 жовтня 2025 року суду надано клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження, призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року до участі у даній цивільній справі як заінтересовану особу залучено головне управління Національної гвардії України, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, відповідно до згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 від 06 червня 1994 року.

З витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України №45 від 25 лютого 2022 року старшого сержанта ОСОБА_7 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31 березня 2024 року №101, старший сержант ОСОБА_7 вибув у службове відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », для виконання службово-бойових завдань, з 01 квітня 2024 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 03 квітня 2024 року №104, старший сержант ОСОБА_7 прибув у службове відрядження з подальшим вибуттям до 14 БОРП НГУ в оперативне підпорядкування командувача ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », 02 квітня 2024 року, для виконання службово-бойових завдань з 03 квітня 2024 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 17 травня 2024 року №1148, старший сержант ОСОБА_7 приступив до виконання обов`язків за посадою командир 3 взводу 2 ротною групи батальйонного тактичної групи № НОМЕР_4 НОМЕР_5 БРОП.

Відповідно до бойового розпорядження командира БТГр №2 14 БРОП національної гвардії України від 20 травня 2024 року №234, старший сержант ОСОБА_7 виконував бойове завдання із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізької області в складі ОТУ «Запоріжжя» ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до журналу бойових дій БТГр№2 14 БРОП, зареєстрованого від 20 травня 2024 року №318 дск під час проведення противником штурмових дій близько 03:50 21 травня 2024 року в районі позиції «Мозамбік-14», в населеному пункті Роботине Пологівського району Запорізької області, в результаті стрілецького бою зник безвісті командир 3 взводу 2 ротної групи батальйонно-тактичної групи №2 14 БрОП старший сержант ОСОБА_7 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 липня 2024 року №216 старшого сержанта ОСОБА_7 уважати зниклим безвісти з 21 травня 2024 року під час виконання бойових дій по стримуванню військової агресії військ російської федерації, знаходячись в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.

Факт зникнення зафіксований в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що стверджується Витягом з цього реєстру за №33 від 08 травня 2025 року.

Встановлено також, що за заявою заявника ОСОБА_1 Луцьким районним управлінням Національної поліції у Волинській області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням №0001865 від 26 травня 2024 року за ч. 1 ст. 115 КК України.

За наслідками службового розслідування обставини зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_7 вважати таким, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби та захисту Батьківщини. Старшого сержанта ОСОБА_7 вважати як безвісти зниклих за особливих обставин з 21 травня 2024 року.

В ході службового розслідування було опитано солдата ОСОБА_9 , який проходив службу разом із ОСОБА_7 в одному підрозділі, та повідомив, що опівночі 21 травня 2024 року поблизу пункту Роботине Запорізької області в ході проведення штурмових дій загинув ОСОБА_7 , внаслідок пострілу в голову від противника. Під вогневим тиском штурмуючого противника були змушені відійти в іншому напрямку, поранених і вбитих не було змоги забрати.

Як зазначає заявник отримати свідоцтво про смерть сина неможливо, оскільки загибель його мала місце під час активних бойових дій поблизу населеного пункту Роботине Запорізької області. Такі обставини позбавляють заявника можливості отримати документи, передбачені ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52 в редакції наказу Міністерства Юстиції України 18.12.2010 року № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті ОСОБА_7 з цих же причин не проводилася.

V. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на даний час також триває.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Щодо суб`єктного складу учасників справи, то відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 294 цього ж Кодексу під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VI. Висновки суду

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази суд вважає, що ОСОБА_1 , як мати особи, щодо якої вирішується питання про оголошення її загиблою, має право на звернення до суду з цією заявою.

Підставою для звернення саме із такою заявою стало те, що тіло ОСОБА_7 не було знайдене, територія зникнення ОСОБА_7 безвісти законодавчо визначена як територія активних бойових дій, а видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію смерті ОСОБА_7 органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть, тому отримання заявником документів, що підтверджують факт смерті її сина за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час є неможливим з об`єктивних причин. При цьому суд бере до уваги те, що згідно з положеннями, викладеними в листі-роз`ясненні Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року, звертатися спочатку до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в межах території, підконтрольній владі України, та отримати письмову відмову не є обов`язковим.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявник не має можливості скористатися своїми правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_7 , зокрема правом на спадкування та соціальних виплат.

Разом з тим, суд бере до уваги постанову від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23, у якій КЦС ВС підтвердив свій висновок про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи. Однак у даному випадку суд вважає, що надані заявником і досліджені судом докази (в тому числі письмові пояснення солдатів щодо обставин смерті ОСОБА_7 , результати службового розслідування та встановлені обставини зникнення безвісти за особливих обставин) у своїй сукупності містять посилання на конкретні факти та обставини, які своїй сукупності в достатній мірі підтверджують та дають суду можливість дійти висновку про наявність підстав, що входять до предмету доказування.

Отже, факт смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході виконання ним обов`язків військової служби поблизу населеного пункту Роботине Запорізької області під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації підтверджується зібраними матеріалами справи.

У відповідності до правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 490/6057/19-ц, встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника та членів сім`ї загиблого.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті сина, який був військовослужбовцем Збройних Сил України та загинув під час проходження військової служби, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд доходить висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням принципу верховенства права, беручи до уваги продовження військових дій, які відбуваються на території України, виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд вважає обґрунтованим твердження заявника про об`єктивну неможливість отримати лікарське свідоцтво про смерть її сина ОСОБА_7 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, яке підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт загибелі старшого сержанта ОСОБА_7 , тому подана заява про оголошення особи загиблою (померлим) під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Запорізької області та пов`язаних із захистом Батьківщини підлягає задоволенню.

Оскільки день вірогідної смерті старшого сержанта ОСОБА_7 встановлений з акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , де вказано дату 21 травня 2024 року, необхідно оголосити його загиблим з цього дня.

VI. Судові витрати

Пунктом 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Відтак, судові витрати у цій справі слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 10, 13, 76-81, 89, 211, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне управління Національної гвардії України про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лище Луцького району Волинської області, громадянина України, військовослужбовця, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 - померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території Запорізької області та пов`язаних із захистом Батьківщини.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Представник заявника: Гламазда Микола Петрович, робоча адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: м. Луцьк, проспект Соборності, 18 Волинська область.

Заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Представник заінтересованої особи військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України: ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Головне управління Національної гвардії України юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9 А, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч

Присяжні В. Я. Киричук

Р. І. Зіберт