Провадження № 2-др/369/11/25
08.11.2025 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Іларіонова І.О.,
В обґрунтування поданої заяви зазначив, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Під час розгляду вказаної цивільної справи представництво інтересів ТОВ «Битоптторг» у суді здійснював адвокат Лозовський Володимир Миколайович на підставі договору про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року.
Так, представник третьої особи повідомляє, що разом з першою заявою по суті було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які третя особа понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 22 листопада 2023 року у судовому засіданні було заявлено про те, що докази на підтвердження понесених витрат та їх розмір будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Загальний розмір понесених третьою особою витрат на правову допомогу складає 120 000,00 грн.
На підставі викладеного, представник третьої особи просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Битоптторг» 120 000,00 грн. понесених витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 грудня 2023 року заяву передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
В порядку п. 8 ст. 141 ЦПК України представник третьої особи до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну заяву про те, що протягом 5 днів від дати ухвалення рішення ним будуть подані відповідні докази на підтвердження понесених витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником третьої особи надано наступні докази: копія Договору № б/н про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року, укладеного між ТОВ «Битоптторг» та адвокатом Лозовським Володимиром Миколайовичем; копію Додаткової угоди № 1 від 20 травня 2022 року до Договору № б/н про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року та копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 22 листопада 2023 року по Договору № б/н про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року.
Загальна вартість наданих Адвокатом послуг складає 120 000,00 грн.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).
Разом з першою заявою по суті представником третьої особи було подано заяву про попередні судові витрати у якій вказано, що попередня (орієнтовна) сума витрат третьої особи на професійну правову допомогу складає 50 000,00 грн., з яких: юридичні консультації, підготовка процесуальних документів 20 000,00 грн; правова допомога у судовій справі, участь у судових засіданнях в інтересах клієнта 30 000,00 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Лозовський В.М. просить стягнути з позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 120 000,00 грн.
Пунктом 3.1. розділу 3 Договору № б/н про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року, укладеного між ТОВ «Битоптторг» та адвокатом Лозовським В.М. встановлено, що усі розрахунки за цим договором проводяться в гривнях з розрахунку згідно цього Договору та визначаються додатковою угодою до Договору.
На виконання вказаного пункту Договору, 20 травня 2022 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 20 травня 2022 року до Договору про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року, про наступне:
1. Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 договору, Сторони визначають у додатку №1 механізм визначення суми гонорару Адвоката за надання правової допомоги Клієнту згідно договору, а також порядок і строки його сплати Клієнтом. В цій додатковій угоді №1 Сторони також погоджують порядок оформлення результатів наданої правової допомоги.
2.1. Оплата гонорару Адвоката за цим договором здійснюється Клієнтом за фактично надану правову допомогу чи виконані доручення (завдання) або певні етапи робіт в доручені чи завданні в межах правової допомоги, якщо між Сторонами не буде досягнуто домовленості про здійснення Клієнтом попереднього платежу або про розподіл оплати гонорару в узгодженому ними порядку.
2.2. Сторонами може бути погоджено інший фіксований розмір гонорару за виконання певного доручення або завдання.
3. Правова допомога Адвоката оплачується Клієнтом на підставі Акту виконаних робіт (наданих послуг) протягом строку, який буле узгоджено при підписанні Клієнтом такого Акту (в тому числі шляхом обміну сканкопіями на електронну скриньку) від Адвоката.
4. Сума гонорару Адвоката не включає в себе витрати, що можуть виникнути у Адвоката зв`язку з виконанням цього Договору до яких відносяться: обов`язкові збори (в тому числі судові), офіційні платежі, поштові нотаріальні витрати, витрати, що пов`язані з узгодженим Клієнтом відрядженням (добові, транспорт, проживання і ін.), витрати, пов`язані із прибуттям у судове засідання, витрати, що пов`язані із залученням узгоджених клієнтом експертів або інших фахівців/радників, інших узгоджених клієнтом витрат.
Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 22 листопада 2023 року по Договору про надання правової допомоги від 20 травня 2022 року сторони погодили, що Виконавець виконав свої зобов`язання згідно Договору про надання правової допомоги від 20.05.2022 року за період з 20.05.2022р. по 22.11.2023р. у повному обсязі, своєчасно та у відповідності до завдань Замовника.
Так, Виконавець передав, а Замовник прийняв результат наданих послуг, а саме:
-Підготовка пояснень третьої особи на позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Доступні Фінанси», треті особи ТОВ «Битоптторг», АТ «Альфа-Банк» до Києво-Святошинського районного суду Київської області 10 000,00 грн. (без ПДВ);
-Підготовка та направлення до Київського апеляційного суду заяви про усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області 8 000,00 грн. (без ПДВ);
-Підготовка та направлення до Київського апеляційного суду Заяви про доступ до судових рішень 8 000,00 грн. (без ПДВ);
-Підготовка та направлення до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 08.06.2022 10 000,00 грн. (без ПДВ);
-Підготовка та направлення до Києво-Святошинського районного суду Київської області Клопотання від 21.10.2022р. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Доступні Фінанси», треті особи ТОВ «Битоптторг», АТ «Альфа-Банк» без руху 8 000,00 грн. (без ПДВ);
Загальна вартість наданих Адвокатом послуг складає 120 000,00 грн. 00 коп. без ПДВ.
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Аналогічна позиція міститься в додатковій постанові Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 753/4458/24.
Також суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 607/6424/20 Верховний Суд зазначив, що відповідними нормами ЦПК України передбачено право судів першої та апеляційної інстанцій на розподіл судових витрат виключно у рішенні або постанові суду за результатами розгляду справи по суті, або шляхом ухвалення додаткового рішення з цього питання, що також узгоджується із ст. 270 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18 вказав, що розподіл судових витрат здійснюється судом або в рішенні по суті спору (якщо сторони надали всі докази на підтвердження судових витрат до виходу суду до нарадчої кімнати), або в додатковому судовому рішенні (якщо сторони скористалися своїм правом подати докази на підтвердження понесення судових витрат).
Тобто, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом у судах апеляційної чи касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення по суті спору у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.
Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).
Ця правова позиція щодо застосування вказаної вище норми права є незмінною.
Разом із цим, сторони не позбавлені права заявляти вимогу про стягнення понесених судових витрат під час розгляду даної справи згідно вимог ЦПК України та відповідне питання має бути вирішене судом у судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду справи по суті спору (в рішенні суду першої інстанції та постановах/ухвалах судів апеляційної та касаційної інстанцій за наслідками його перегляду).
Зі змісту Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги вбачається, що ТОВ «Битоптторг» та адвокат Лозовський В.М. погодили тарифну ставку винагороди у розмірі 3500,00 грн./годину витрачену на забезпечення участі в кожному судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне частково задовольнити заяву представника третьої особи про відшкодування судових витрат та ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь третьої особи витрати на професійну правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1-19, 133-135, 137, 141, 263-265, 268, 270, 352-355 ЦПК України, суд, -
В іншій частині заяви, відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА