Справа № 345/5779/25
Провадження № 2-п/345/67/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 ухвалено задовольнити позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2025 (з урахуванням додаткової угоди №ДУ№1 від 16.11.2024) в розмірі 71316,34 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 37893,58 грн; суми прострочених платежів по процентах - 33422,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2422,40 грн оплаченого судового збору.

02.12.2025 відповідачка подала суду заяву про перегляд даного заочного рішення та просить його скасувати, а справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження. В даній заяві ОСОБА_1 повідомляє, що не отримала своєчасно в порядку, визначеному главою 7 ЦПК України «Судові виклики і повідомлення», будь-яких викликів у судові засідання. Жодних повідомлень від оператора поштового зв`язку про надходження листа (-ів) з суду також. Наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу не містять жодних підписів відповідача, як і підстав невручення даних повідомлень відповідачу. Офіційної електронної адреси на час розгляду справи ОСОБА_1 не мала та не зобов`язана була мати. Тому повістки в зазначений спосіб отримувати також не могла би. ОСОБА_1 дізналася про цю справу випадково, коли завантажила 31.10.2025 застосунок Дія та виявила у ньому відомості про дану справу. Після цього одразу ж створила кабінет у ЄСІТС, однак не встигла подати відзив на позовну заяву, оскільки вже через 13 днів суд ухвалив рішення. До цього часу ОСОБА_1 процесуальних документів по справі не отримала, заперечити проти позову не могла, оскільки не була ознайомлена з позовною заявою.

ОСОБА_1 посилається на неукладеність договору позики. ОСОБА_1 вказує, що позивач упозові зазначає нібито між ОСОБА_1 (її електронним підписом) шляхом відтворення одноразового ідентифікатора підписано Кредитний договір (оферта) від 06.09.2024 №508808-КС-001. На підтвердження даної обставини позивач надав роздруківку такого договору без підпису ОСОБА_1 як позичальника. Позивач стверджує, що цей договір нібито був підписаний з боку позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону відповідача. На підтвердження укладення спірного кредитного договору позивачем надаються паперові копії. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка сторінок договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Таким чином, наявна в матеріалах справи паперова копія спірного кредитного договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документа), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору між мною та позивачем. Відповідно до вимог законодавства, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

ОСОБА_1 наголошує, що вона не укладала кредитний договір, який долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно не погоджувала цю процентну ставку та інші кабальні умови кредитування, зазначені в цій редакції документа. Жоден доказ по справі не підтверджує підписання нею кожної сторінки договору з усіма його умовами або договір у цілому. Жоден поданий позивачем доказ не підтверджує узгодження нею саме цих кредитних умов. Якби ОСОБА_1 дійсно укладала такий договір, то в обов`язковому порядку мала би здійснити набір у відповідній електронній формі певної комбінації алфавітно-цифрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитись у вказаній електронній формі та зберегтись на сервері кредитора для подальшого долучення до кредитних договорів, і позивач міг би надати такі докази. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення ОСОБА_1 , підтвердження нею пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. ОСОБА_1 наголошує, що при належному укладенні договору існує можливість перевірки автентичності підпису. Якщо йдеться про підписання договору, укладеного в письмовій формі, то підпис можна перевірити шляхом призначення почеркознавчої експертизи. У разі укладення договору електронним цифровим підписом, є можливість перевірити підпис шляхом декодифікації накладення підпису з використанням відкритого ключа, який видається акредитованим центром сертифікації ключів (АЦСК). У даному разі перевірити автентичність того, що позивач називає "підписом", не можливо, оскільки не підтверджено ні направлення СМС-повідомлення на мобільний номер відповідача, ні належність номеру телефону саме відповідачу, а також позивачем не доведено, що саме ці кредитні умови узгодив відповідач. Отже, наведене вказує на неукладеність, в тому числі в електронному вигляді, оспорюваного правочину - Кредитний договір (оферта) від 06.09.2024 №508808-КС-001, що вказує на необґрунтованість вимог про стягнення з ОСОБА_1 процентів за ставкою, яку вона нібито погодила цим договором, що не враховано судом при постановленні заочного рішення.

Оскільки позивачем не надано оригінал Кредитного договору (оферти) від 06.09.2024 №508808-КС-001, а відповідачем ставиться під сумнів його укладення, то ОСОБА_1 просить суд на підставі ч. 5 ст. 100 ЦПК України витребувати у позивача оригінал електронного доказу: Кредитного договору (оферти) від 06.09.2024 №508808-КС-001 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), а в разі ненадання оригіналів витребуваних документів - визнати недопустимими в якості доказів надані позивачем паперові копії електронних документів на підтвердження факту надання кредиту відповідачу.

Також ОСОБА_1 зазначає, що заявлена позивачем сума стягнення процентів, розрахована згідно процентної ставки, не відповідає максимальному розміру процентів по договору споживчого кредитування, що дозволена згідно чинного законодавства України. Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір від 06.09.2024 №508808-КС-001 укладено вже після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (тобто після 24.12.2023), а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,15013259% є нікчемною в силу положень ч. 5 ст.8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, помилково не застосував до даних правовідносин Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року та безпідставно стягнув з відповідача вказану позивачем заборгованість в повному обсязі за процентною ставкою більшою за 1% (яка могла бути застосована лише до 24.12.2023), що суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування». ОСОБА_1 просить суд переглянути рішення, врахувавши ту обставину, що протягом всього строку кредитування первісний кредитор не міг використовувати для нарахування процентну ставку вище 1% згідно положень Закону України «Про споживче кредитування», однак нарахував проценти за значно більшою ставкою, що призвело до надмірного стягнення з відповідачки заборгованості.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відсутні докази перерахування коштів (тіла кредиту). На підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності у відповідачки боргу за цим договором позивач надає тільки розрахунки заборгованості та довідку іншої фінансової компанії (банку). ОСОБА_1 наголошує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Натомість позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт зменшення активів первісного кредитора (перерахування саме з його банківських рахунків або видачу готівки з каси, яка належала первісному кредитору) та зарахування цих коштів на банківський картковий рахунок відповідача.

ОСОБА_1 звертає увагу, що на підтвердження перерахування їй коштів позики позивач зазначає, що таке перерахування підтверджується інформаційною довідкою, відповідно до якої нібито, як зазначає позивач, їй було перераховано тіло кредиту. Втім, зазначений файл не може бути належним підтвердженням здійснення переказу, оскільки повністю перебуває в залежності від сторони позивача. Фактично позивач міг скласти довідку будь-якого змісту, що нівелює значення такого документа. Також не відомо, кому належить карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки дані про отримувачів у довідці не зазначено. Отже, лист позивача не містить ідентифікуючих даних про відповідачку як клієнта. Відтак, інформаційна довідка не є належним первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, відтак, довідка є неналежним та недопустимим доказом. Також суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повна інформація щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача у договорі кредитному договорі відсутня. Самої лише вказівки в квитанції на перерахування коштів на неповний номер електронного платіжного засобу недостатньо для визнання доведеним факту перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором.

Відповідачка вважає, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не довів укладення договору позики (кредиту) з нею на умовах, що вказані в наданій копії договору позики (кредиту), не довів перерахування їй тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, на що не звернув увагу суд при ухваленні заочного рішення. Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають, що вказує на необґрунтованість заочного рішення.

ОСОБА_1 також зазначає, що в разі ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову будуть відсутні підстави для стягнення з неї судового збору в сумі, яку зазначає позивач.

10.12.2025 судом отримано від представника позивача заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. На думку сторони Позивача, Заява сторони Відповідача про перегляд заочного рішення є незаконною, необґрунтованою та поданою з порушенням обов`язкових вимог ЦПК України. Представник позивача звертає увагу суду на те, що сторона Відповідача в порушення вимог ЦПК України:

- не зазначила жодних обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду (з посиланням на відповідні докази);

- не зазначила причин неподання відзиву (з посиланням на відповідні докази);

- не зазначила жодних належних та обґрунтованих заперечень щодо Позовних вимог Позивача (з посиланням на відповідні докази);

- не подала Заяву про перегляд заочного рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення;

- не надала жодних доказів вручення Відповідачу Заочного рішення суду, після чого Відповідач міг би просити суд поновити строк для подання Заяви про перегляд заочного рішення суду, та яку Відповідач повинен був подати протягом 20 днів з дня вручення йому Заочного рішення суду;

- не просить суд поновити строк для подання Заяви про перегляд заочного рішення суду (тобто така Заява була подана стороною Відповідача з порушенням встановленого процесуальним Законом строку). Заява про перегляд заочного рішення, яка була подана з порушенням вищезазначених обов`язкових вимог ЦПК України (бодай однієї вищезазначеної вимоги), не може бути задоволеною.

Також представник позивача зазначає, що відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду». Сторона Відповідача не надала суду жодних належних та достатніх доказів того, що Відповідач проживає за іншою адресою, ніж адреса його реєстрації. У своїй Заяві про перегляд заочного рішення сторона Відповідача не зазначила жодних змістовних заперечень проти позовних вимог Позивача, з посиланням на відповідні належні, допустимі, достовірні та достатні докази. У своїй Заяві про перегляд заочного рішення сторона Відповідача не заперечувала факт здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором.

Крім того, представник позивача вказує, що відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 508808-КС-001 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 508808-КС-001 на загальну суму 45123,52 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором. Крім того, у Заочному рішенні суд зазначив, що згідно з інформаційною довідкою, виданою ТОВ "ПрофітГід", ТОВ "БІЗПОЗИКА" 16.11.2024 здійснило перерахування коштів у розмірі 24000,00 грн. на картку НОМЕР_1 (даний номер картки зазначено в кредитному договорі). Призначення платежу: Перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. Дод. угоди від 16.11.2024 до кредитного дог. №508808-КС-001 від 06.09.2024 Без ПДВ. Також належність банківської карти № НОМЕР_1 відповідачу та отримання нею кредитних коштів підтверджено інформацією, яка надана АТ «Універсал Банк» на вимогу суду. Сторона позивача звертає увагу суду на те, що сторона Відповідач жодним чином не прокоментувала вищезазначену відповідь банку.

Щодо укладення Кредитного договору та наданого оригіналу Кредитного договору, то представник позивача зазначає, що до позовної заяви були додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ці візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткової угоди були посвідчені директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М.

Щодо дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Відповідача з укладення кредитного договору, то: 06.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 06.09.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту. 06.09.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5537, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 06.09.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 06.09.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 06.09.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-5537, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_3 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Аналогічним чином шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена Додаткова угода до Кредитного договору, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», підписана з використанням одноразового ідентифікатора «UA-6710».

Представник позивача зазначає, що Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. У кінці Кредитного договору та Додаткової угоди у розділі «Реквізити сторін» наявна відмітка про підписання Позичальником Кредитного договору та Додаткової угоди за допомогою одноразового пароля ідентифікатора у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Під час укладення Кредитного договору та Додаткової угоди сторони погодились укласти Кредитний договір та Додаткову угоду з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору та Додаткової угоди). Кредитний договір укладений між Позивачем та Відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України).

Також представник позивача вказує, що відповідно до абзацу другого ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Примірники електронного Кредитного договору, Додаткової угоди, акцептів та оферт на їх укладення, надані Позивачем до суду, є їх оригіналами, й будь-які інші варіанти вищезазначених документів у Позивача відсутні та не можуть бути надані до суду. При цьому, оригінали вищезазначених документів були збережені в первісному та незмінному вигляді. Матеріали цієї справи доказів щодо недостовірності наданих стороною позивача документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних зобов`язань, а також можливості стороннього втручання та редагування їх змісту не містять.

У зв`язку з зазначеним, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви сторони відповідача про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 у справі № 345/5779/25.

В судове засідання відповідачка (заявниця) ОСОБА_1 не прибула, однак у заяві про перегляд заочного рішення просить розглянути заяву за відсутності відповідача.

В судове засідання представник позивача не прибув, однак в письмовому запереченні на заяву про перегляд заочного рішення просив розглянути заяву за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 ухвалено задовольнити позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2025 (з урахуванням додаткової угоди №ДУ№1 від 16.11.2024) в розмірі 71316,34 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 37893,58 грн; суми прострочених платежів по процентах - 33422,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2422,40 грн оплаченого судового збору.

Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено умови проведення заочного розгляду справи. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Стаття 283 ЦПК Українипередбачає, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

У ч.2 ст.285 ЦПК України вказано, що узаяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, урезультаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що вона дізналася про цю справу випадково, коли завантажила 31.10.2025 застосунок Дія та виявила у ньому відомості про дану справу. Після цього одразу ж створила кабінет у ЄСІТС, однак не встигла подати відзив на позовну заяву, оскільки вже через 13 днів суд ухвалив рішення.

Щодо цього, то суд звертає увагу, що відповідачка повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Крім того, ухвалу про відкриття провадження, в якій було зазначено дату судового засідання 13.11.2025, відповідачу було направлено поштою. Однак в судове засідання 13.11.2025 вона не прибула без поважних причин.

Відповідачка, як вона вказує, дізналася про цю справу 31.10.2025, тому мала достатньо часу, щоб звернутися до суду з заявою про відкладення розгляду справи чи іншою заявою.

Щодо заперечень відповідачкою позовних вимог позивача, то ОСОБА_1 посилається на неукладеність договору позики.

Однак судом було досліджено матеріали справи (документи, долучені позивачем до позовної заяви) та було встановлено, що 06.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та ОСОБА_1 (Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту (Договір кредиту) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 06.09.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту. 06.09.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5537, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 06.09.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 508808-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Позивачем також було долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 508808-КС-001 від 06.09.2024р. в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com.

На підтвердження здійснення вищевказаних послідовностей позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що 06.09.2024 відповідача ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання нею своїх зобов`язань.

Також до матеріалів справи долучено умови пропозиції (оферти) № 508808-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепту) пропозиції щодо укладення договору, які відповідають тим умовам, які відображені в самому договорі про надання кредиту № 508808-КС-001 від 06.09.2024.

Крім того, матеріалами справи підтверджується укладення між сторонами 16.11.2024 додаткової угоди №1 до Договору №508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року (позивачем надано: Паспорт споживчого кредиту додаткової угоди № 1 до Договору № 508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року; Додаткову угода № 1 до Договору № 508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року; Пропозицію укласти Додаткову угоду № 1 до Договору № 508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року; Копію візуальної форми послідовності дій Клієнта, щодо укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 508808-КС-001 від 06.09.2024 р. в інформаційно телекомунікаційній системі Товариства на сайтікредитодавця).

Судом встановлено, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. У кінці Кредитного договору та Додаткової угоди у розділі «Реквізити сторін» наявна відмітка про підписання Позичальником Кредитного договору та Додаткової угоди за допомогою одноразового пароля ідентифікатора у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Під час укладення Кредитного договору та Додаткової угоди сторони погодились укласти Кредитний договір та Додаткову угоду з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору та Додаткової угоди).

Щодо клопотання відповідачки про витребування доказів (оригіналу електронного доказу: Кредитного договору (оферти) від 06.09.2024 №508808-КС-001 з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), то суд зазначає, що відповідно до абзацу другого ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Примірники електронного Кредитного договору, Додаткової угоди, акцептів та оферт на їх укладення, надані Позивачем до суду, є їх оригіналами, й будь-які інші варіанти вищезазначених документів у Позивача відсутні та не можуть бути надані до суду. При цьому, оригінали вищезазначених документів були збережені в первісному та незмінному вигляді. Матеріали цієї справи доказів щодо недостовірності наданих стороною позивача документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних зобов`язань, а також можливості стороннього втручання та редагування їх змісту не містять. Тому в задоволенні клопотання відповідачки про витребування доказів слід відмовити.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що зазначає, що заявлена позивачем сума стягнення процентів, розрахована згідно процентної ставки, не відповідає максимальному розміру процентів по договору споживчого кредитування, що дозволена згідно чинного законодавства України. Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Однак при винесенні заочного рішення судом було досліджено правильність нарахування відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти в сумі 25000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,7 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (Проценти за користування Кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Також договором визначено строк, на який надається Кредит: 24 тижні.

Додатковою угодою №1 до Договору №508808-КС-001 про надання кредиту від 06.09.2024 року встановлено, що: кредит збільшується на 24000 грн; строк кредитування продовжується на 71 день з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 240 днів.

Судом було встановлено, що нарахування відсотків здійснено у відповідності до умов кредитного договору з врахуванням додаткової угоди (за відсотковою ставкою 0,7% в день протягом строку кредитування). Твердження відповідачки про неправильне нарахування відсотків не відповідає дійсності.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 508808-КС-001 на загальну суму 45123,52 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог Позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Також ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що відсутні докази перерахування коштів. Інформаційну довідку, видану ТОВ "ПрофітГід, яку надано позивачем на підтвердження перерахування коштів відповідачці, ОСОБА_1 не вважає належним доказом.

Однак, 14.10.2025 судом було витребувано в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_4 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_4 за період з 06.09.2024 року (дата видачі кредиту) по 03.05.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).

07.11.2025 АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" було надано суду інформацію, яка підтверджує належність банківської карти № НОМЕР_1 відповідачу та отримання нею кредитних коштів (суду надано первинний бухгалтерський документ - рух коштів по картці відповідачки за період з 06.09.2024 по 02.05.2025).

Таким чином, перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів підтверджується належним чином.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заочне рішення від 13.11.2025 ухвалено з дотриманням норм ЦПК, оскільки належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив на позов. Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення відповідачкою не зазначено жодних належних та обґрунтованих заперечень щодо позовних вимог позивача (з посиланням на відповідні докази), всі зазначені відповідачкою обставини вже були предметом дослідження суду під час винесення заочного рішення і їм була надана оцінка. А тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 285, 287, 288 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів (оригіналу електронного доказу: Кредитного договору (оферти) від 06.09.2024 №508808-КС-001 з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифіката ЕЦП/КЕП) - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2025 по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий