Справа № 548/2471/25
Провадження № 2/548/1088/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Матвієнко О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання відповідного права в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема право на земельну ділянку площею 0,5200 га., що розташована по АДРЕСА_1 , право на яку він успадкував після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свою чергу ОСОБА_3 мав право на зазначену земельну ділянку відповідно до рішення вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 18 січня 1994 року «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок».

У приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Д.В., на підставі заяви позивача про прийняття спадщини було заведено спадкову справу № 60/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, який було складено, ОСОБА_2 , він заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право він заповідає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачу, повністю.

13.11.2025 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника та не заперечує проти задовлення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема право на земельну ділянку площею 0,5200 га., що розташована по АДРЕСА_1 , право на яку він успадкував після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свою чергу ОСОБА_3 мав право на зазначену земельну ділянку відповідно до рішення вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 18 січня 1994 року «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок».

У приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Береза Д.В., на підставі заяви позивача про прийняття спадщини було заведено спадкову справу № 60/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, який було складено, ОСОБА_2 , він заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право він заповідає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачу, повністю.

Після звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,5200 га., що розташована по АДРЕСА_1 , нотаріусом мені листом за вих.№ 333/02-14 від 26.09.2025 року повідомлено, що відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

В зв`язку з відсутністю у позивача документів на підтвердження вказаних фактів, йому повідомлено про неможливість видачі мені свідоцтва про право на спадщину. Разом з. тим, роз`яснено право звернутись до суду для визнання права власності у порядку спадкування.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами:Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ;Копією паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ;Копією заповіту ОСОБА_2 ;Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом;Копією архівного витягу;Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом;Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно;Копією звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки;Копією листа нотаріуса № 333/02-14 від 26.09.2025 року.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 4.17. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно якого право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України.

Відповідно до Архівного витягу з Рішення вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Трубайцівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області від 18 січня 1994 року «Про безоплатну передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок» громадянину ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0.52 га. у с.Бовбасівка Лубенського району Полтавської області, для ведення особистого підсобного господарства.

Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а відповідними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім`я спадкоємця.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК України).

Таким чином, виникла ситуація при якій, спадкоємець не може набути право власності на спадкове майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( код ЄДРПОУ: 22528612, адреса знаходження: м. Хорол, вул. Соборності буд. 4, Лубенського району Полтавської області) про визнання відповідного права в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення приватизації на земельну ділянку орієнтовною загальною площею 0,52 га., з цільовим прзначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на яку він успадкував за заповітом, після смерті, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 мав право на зазначену вище земельну ділянку відповідно до Рішення вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання Трубайцівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області від 18 січня 1994 року «Про безоплатну передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок», шляхом здійснення ОСОБА_1 , усіх дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на дану земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 03.12.2025 року.

Суддя : О.В. Коновод