Номер провадження2/205/5039/25
Провадження № 2/205/5039/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Пєтіної К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області (м. Одеса), про визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року позивач звернулась до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати відповідача батьком позивача; зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області (м. Одеса) вчинити наступні дії: виключити з актового запису № 02 від 14 травня 2009 року, складеного Бабушкінським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 відомості про те, що її батьком є ОСОБА_3 ; внести зміни до актового запису № 02 від 14 травня 2009 року, складеного Бабушкінським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 , зазначивши в розділі «Відомості про дитину» в графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» прізвище дитини « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_5 », в розділі «Відомості про батька» зазначити батьком ОСОБА_2 .

Позов мотивований тим, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати позивача ОСОБА_6 була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який був втрачений на момент народження позивача. Біологічний батько позивача ОСОБА_2 на момент народження позивача фактично проживав однією сім`єю з матір`ю позивача. У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_6 паспорту, веденням нею асоціального способу життя, вчасно зареєструвати факт народження позивача не вдалось. Влітку 1999 року ОСОБА_6 припинила спільне проживання з ОСОБА_7 , у зв`язку з чим подальшим утриманням та вихованням позивача займався відповідач. У період з вересня 2002 року по травень 2013 року позивач навчалась у середній загальноосвітній шкоді № 40 Дніпропетровської міської ради. Під час навчання за сприяння Органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради було здійснено реєстрацію факту народження позивача, про що складено актовий запис про народження № 02 від 14 травня 2009 року. В грудні 2015 року позивач звернулась до Ленінського районного відділу в м. Дніпропетровську ГУ ДМС в Дніпропетровській області з заявою про встановлення особи, належності до громадянства України та документування паспортом громадянина України. 07 грудня 2015 року Ленінський районний відділ в м. Дніпропетровську ГУ ДМС в Дніпропетровській області видав позивачу довідку № 1216/К-472, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Відділу з заявою про встановлення особи, проведено перевіркою підтверджено її особу, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. У зв`язку з неможливістю визнати батьківство в позасудовому порядку, підтвердити належність до громадянства України та отримати паспорт громадянина України позивач змушена звернутись до суду.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явилась, письмово просила розглядати справу без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Письмово просив розглядати справу без його участі, просив винести рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14 травня 2009 року Бабушкінським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 02, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 6).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 12 серпня 2025 року вбачається, що згідно з актовим записом № 02 від 14 травня 2009 року ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: ОСОБА_3 ; відомості про матір: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відомості про батьків записані згідно листа органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 08 травня 2009 року за № 13/15-195 (а.с. 7-10).

ОСОБА_1 навчалась в комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 40» з 01 вересня 2002 року по 31 травня 2013 року (а.с. 12) та у 2013 році отримала атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_2 (а.с. 11).

Згідно з довідкою Ленінського районного відділу в місті Дніпропетровську ГУ ДМС в Дніпропетровській області від 07 грудня 2913 року № 1216/К-472, ОСОБА_1 справді зверталась до Ленінського районного відділу в місті Дніпропетровську ГУ ДМС в Дніпропетровській області із заявою щодо встановлення особи. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с. 13).

У відповіді ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 15 серпня 2025 року № 1216-2456/1216-25 зазначено, що ОСОБА_2 , був документований паспортом громадянина України (а.с. 18).

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Аналогічний висновок щодо застосування норм КпШС України зроблено у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 462/4732/17 (провадження № 61-946св22).

Відповідно до ст. 53 КпШтС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно зі ст. 55 КпШтС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Крім того, у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу «С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00).

У рішенні від 14 березня 2024 року за заявою № 62020/14 у справі «Молдован проти України (Moldovan v. Ukraine)» ЄСПЛ вказав, що висновок експертизи ДНК у таких правовідносинах не можна ігнорувати, оскільки він є чи не єдиним об`єктивним доказом, який може свідчити про факт батьківства однієї особи стосовно іншої.

Висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, і без його проведення неможливо встановити факт батьківства за відсутності належних та переконливих доказів.

Окрім того, повага до приватного життя вимагає, щоб кожна людина мала змогу встановити подробиці свого особистого походження, а право особи на таку інформацію має важливе значення в контексті впливу на його чи її особистість, які визначають розвиток людини. Таке встановлення передбачає отримання інформації, необхідної для розкриття істини щодо важливих аспектів особистого походження, як-от особистість батьків (див., наприклад, справу «Келін та інші проти Румунії» (Calin and Others v. Romania), № 25057/11).

Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № МG18-56583/C1F1, проведеного Medical Genomics Ltd 06 листопада 2018 року, ймовірність того, що біологічне батьківство ймовірного батька ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_1 не виключається, ймовірність батьківства становить 99,99 % (а.с. 20).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи, та зібрані у справі докази, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких позивач зобов`язаний був довести обставини, на які посилалася на підтвердження позову, визнання позову відповідачем, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про достатність поданих доказів та доведеність факту батьківства відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Приймаючи до уваги те, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують батьківство ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 53, 55 КпШтС України, ст. 134 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області (м. Одеса) (код ЄДРПОУ: місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Науки, буд. 112), про визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нова Ларга Кагульського району Республіки Молдова, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_3 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області (м. Одеса):

-виключити з актового запису № 02 від 14 травня 2009 року, складеного Бабушкінським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська, відомості про те, що її батьком є ОСОБА_3 ;

-внести зміни до актового запису № 02 від 14 травня 2009 року, складеного Бабушкінським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська, зазначивши в розділі «Відомості про дитину» в графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» прізвище дитини « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 », в розділі «Відомості про батька» зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нова Ларга Кагульського району Республіки Молдова, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова