справа № 619/5015/25
провадження № 2/619/2210/25
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1442454 від 15.02.2024, у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані позивачем проценти за 47 календарних днів, витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Просив у порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь позивача, а також роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.02.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір №1442454 про надання споживчого кредиту, який було підписано КЕП позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону. Невід`ємною частиною Кредитного договору є публічна пропозиція (оферта) Позикодавця, а саме Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», які було розміщено на сайті товариства.

За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.3. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 4 000 гривень. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 15.02.2024 року по 09.02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.

Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало у повному обсязі та надало йому кредит в сумі 4 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» (детальна інформація викладена в розділі 4. «Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту Відповідача»).

Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5% у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору.

Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1% на день та застосовується на наступних умовах. Якщо Споживач до 16.03.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.5.3. Договору.

Позивач вказує, що 16.03.2024 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.

24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача за договором про надання споживчого кредиту №1442454 від 15.02.2024 року на загальну суму заборгованості 37 300 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту 4 000 гривень, заборгованості за процентами 31 300 гривень, штрафні санкції 2 000 гривень.

Станом на дату укладання Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року, строк дії Договору №1442454 від 15.02.2024 року не закінчився, тому у межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період часу з 25.12.2024 року по 09.02.2025 року (47 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі - 4 700 гривень (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додається: 4 000 гривень * 2,5% = 100 грн*47 календарних дні = 4 700 гривень.

Вказує, що проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному у п. 1.4. Договору №№1442454 від 15.02.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у розмірі 26 000 гривень (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 31 300 гривень, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 4 700 гривень).

Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Підписуючи договір, позичальник погодився на укладання договору саме такого змісту, також погоджено строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погоджених умов договору.

Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання.

Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора.

Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором №1442454 від 15.02.2024 року загальною сумою 42 000 гривень, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 4 000 гривень, нарахованих процентів первісним кредитором 31 300 гривень, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 47 календарних днів 4 700 гривень, штрафні санкції 2 000 гривень.

Проте, позивач вказує, що штрафні санкції у розмірі 2 700 гривень не підлягають стягненню з Відповідача, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний трок після його припинення або скасування.

За таких умов, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором №1442454 від 15.02.2024 року, у загальному розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» проценти за 47 календарних днів, без врахування штрафних санкцій у розмірі 2 000 гривень, про які позивач не заявляє вимоги.

Щодо стягнення суми інфляційних втрат і 3 % річних.

Вказує, що нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач вимагає від відповідача застосування наслідків порушення виконання рішення у виді сплати процентів річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 ЦК України.

Просить суд зазначити у рішенні суду про стягнення у порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду.

Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу, для погашення Існуючої заборгованості, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивачем, відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До суду разом із позовною заявою надано: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та документи, що підтверджують факт надання адвокатом правничої допомоги, згідно із якими, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 10 000 гривень.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше.

Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 78-79).

У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 15.02.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір №1442454 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на сайті https://sloncredit.ua, у електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 1.1. та розділом 9 договору «Інші умови договору» (а.с. 25-34, 46-49, 51-52, 54, 59, 64-66).

Невід`ємною частиною Кредитного договору є публічна пропозиція (оферта) Позикодавця, а саме Правила надання коштів у позику, в том числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», які було розміщено на сайті товариства.

За умовами Кредитного договору товариство надає клієнту споживчий кредит: 4 000 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів: з 15.02.2024 року по 09.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору, що відповідає умовам договору, зазначеним у 2.1.

З Паспорту споживчого кредиту вбачається, що Стандартна процентна ставка, встановлено договором: 912.5% річних (або 2.5% в день); Знижена процента ставка, відсотків річних (застосовується з дати видачі кредиту до 16.03.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно Графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту) - 365% річних (або 1,000% в день); Загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою за увесь строк користування кредитом: 36 000 гривень; Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкого з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки: 34 200 гривень; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 40 000 гривень; Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 38 200 гривень; Реальна річна процентна ставка за стандратною ставкою, відсотків річних протягом всього строку кредиту - 90 465,53 відсотків річних; Реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 26 735,96 відсотків річних;

Наведені обчислення орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною та зниженою ставками застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені договором, але у межах строку кредитування зазначеного вище. Крім того, при обчисленні вказаних показників, не враховуються витрати споживача, обов`язковість сплати яких не передбачена договором про споживчий кредит та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється споживачем незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні споживачу для організації каналів доступу і підключення до Веб- сайту/Інформаційно- телекомунікаційної системи Товариства, здійснені відкриття рахунків (отримання платіжних карт), переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за Договором та інше.

Реальна річна процентна ставка за кожним видом ставок (стандартна, знижена) обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Порядком повернення кредиту передбачено: Платежів 12 шт; Сума кредиту 4 000 гривень; Перший платіж у сумі 1200 грн зі сплати процентів за перший період та 10 платежів по 3000 грн. зі сплати процентів; Останній 12 платіж 7000 грн, який включає: проценти 3000 гривень, кредит - 4000 грн; Кожні 30 днів.

Наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит встановлено: штрафи - у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 600,00 гривень, на 4-й день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 1,1% від суми кредиту, що становить 44,00 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6 договору).

Підпунктом 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

Пунктом 9 вказано, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.

Прийнявши пропозицію ОСОБА_1 погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами, правилами та графіком платежу цього договору, підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, що підтверджується накледенням його КЕП у графі договору 10 Реквізити та підписи сторін, додатку №1 до договору про споживчий кредит таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, паспорту споживчого кредиту одноразовим ідентиікатором «К879», з системною часовою позначкою сервісу АЦСК 15.02.2024 16:46:25, відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 66).

У такий же спосіб відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту - одноразовим ідентиікатором «Х443», з системною часовою позначкою сервісу АЦСК 15.02.2024 о 10:20:29 (зв. бік. а.с. 51).

Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18.

Переказ коштів, виданих у межах Кредитного договору здійснено шляхом перерахування 5 400 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК Україна». Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом (а.с. 46-49, 54, 59, 83-89).

Надання цієї суми підтверджується розрахунком забргованості наданої ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Розрахунком заборгованості наданої ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у межах договору №1442454 від 15.02.2024, завіреним у наежній формі (а.с. 54).

Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через систему Pay Tech, на підставі укладеного Договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК».

ТОВ «ПЕЙТЕК», надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (рішення від 29.05.2023 № 21/990-РК), та отримало Ліцензію Національного банка України.

За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до зазначеного договору №1442454 від 15.02.2024, було успішно перераховано грошові кошти у сумі 4 000 гривень на платіжну карту НОМЕР_1 (а.с. 59).

На виконання ухвали суду від 02.09.2025 про витребування інформації, АТ «КБ «Приват Банк» було надано інформацію, яка підтверджує факт наявності випуску банківської картки емітованої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а також підтверджує обставини, на які посилається позивач, щодо дат та сум нарахування кредитних коштів відповідачу (а.с. 83-89).

Сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав та перерахував на рахунок позичальника грошові кошти, однак з матеріалів справи слідує, що відповідач належним чином умови договору не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, згідно розрахунку заборгованості станом на 15.07.2025 року у загальному розмірі 42 000 гривень, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 4 000 гривень, 36 000 гривень - нарахованих процентів первісним кредитором та 2 000 гривень - штрафні санкції, відповідно до розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с. 54).

24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача за договором про надання споживчого кредиту №1442454 від 15.02.2024 року на загальну суму заборгованості 37 300 гривень, з якої заборгованість з тіла кредиту 4 000 гривень, заборгованості за процентами 31 300 гривень, штрафні санкції 2 000 гривень (сума заборгованості за пенею), на підставі акту прийому-передачі відповідно до реєстру боржників (а.с. 17, 21-24, 37-41, 44-45, 55, 57).

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 3, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (Копія додається) підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» повідомило Відповідача у особистому кабінеті про відступлення права права вимоги за кредитним договором Новому кредитору ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора (а.с. 52).

Станом на дату укладання Договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 року, строк дії Договору №1442454 від 15.02.2024 року не закінчився, тому у межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період часу з 25.12.2024 року по 09.02.2025 року (47 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 4 700 гривень (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додається: 4 000 гривень * 2,5% = 100 грн*47 календарних дні = 4 700 гривень.

Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному у п. 1.4. Договору №1442454 від 15.02.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у розмірі 36 000 гривень (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 31 300 гривень, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 4 700 гривень) (а.с. 54-55).

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» має право укладати договори факторингу.

Згідно платіжної інструкції №6308 від 26.12.2024 ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перерахувало на рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошові кошти, як оплату фінансування згідно договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 (а.с. 17).

Отже, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.

Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за Договором №1442454 від 15.02.2024 у загальному розмірі складає: 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані позивачем проценти за 47 календарних днів, без врахування штрафних санкцій у розмірі 2 000 гривень, про які позивач не заявляє вимоги.

Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Договір №1442454 від 15.02.2024 укладено дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано електронним одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу.

За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договром або законом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. .. «неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Грошові кошти у позику на умовах фінансового кредиту від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором №1442454 від 15.02.2024 було отримано ОСОБА_1 у розмірі 4 000 гривень строком на 360 днів, на умовах договору, про які відповідач знала, підписавши цей договір та паспорт споживчого кредиту.

Ці правила є публічною пропозипією (офертою) у розумінні ст. ст. 641. 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного договору, який укладено між сторонами, договора про відступлення прав вимоги, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останньою не повернуті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених зазначеними вище кредитним договором, а також не спростовує факту наявності простроченої заборгованості та ненадає альтернативного розрахунку суми заборгованості, презумпція правомірності яких не спростована.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги.

При цьому договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Копія Витягу із Державного реєстру фінансових установ ТОВ СЛОН КРЕДИТ; Копія листа від Національного банку України ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА бн від 23.12.2021; Копія платіжного доручення про сплату по договору факторинга 24122024 від 24.12.2024; Копія Розпорядження Нацкомфінпослуг від 25.10.2018 намер 1891 про видачу ТОВ СЛОН КРЕДИТ ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг; Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; Копія Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серія ФК В0000088 від 27.11.2020; Копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК В0000495 від 21.01.2022; Копія Статуту ТОВ ФК ФІНТРАСТ КАПІТАЛ; Правила надання коштів у позику 02КД від 07.10.2022; Правила програми лояльності ТОВ СЛОН КРЕДИТ для споживачів сервісу Slon Credit по продукту Комфортний; Публічна пропозиція ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ CЛОН КРЕДИТ на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів; Рішення 2511241 Єдиного учасника ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА від 25.11.2024; Договір про надання правової допомоги; Договір факторингу та акту 24122024 від 24.12.2024; Докази направлення відповідачу (103 Ф) (10); Копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ КАПІТАЛ; Копія витягу з Державного реєстру фінансових установ ТОВ ФК ФІНТРАСТ УКРАЇНА від 24.01.2022; Копія витягу з договору між ТОВ СЛОН КРЕДИТ та ТОВ ПЕЙТЕК; Копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ СЛОН КРЕДИТ; Ордер на надання правничої допомоги; Паспорт кредиту; Повідомлення про відступлення прав вимоги; Рахунок фактура за надання правової допомоги; Розрахунок заборгованності первісного кредитора; Розрахунок заборгованності позивача; Акт прийому передачі виконаних робіт; Витяг з реєстру боржників до договору факторингу; Відповідь з банку; Довідка провайдера; Доказ направлення відповідачу позовної заяви з додатками; Заявка на виконання доручення до договору; Клопотання про витребування доказів; Кредитний договір; Доказ сплати судового збору.

Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову.

У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, також не визнано Кредитний договір, або будь-яке його положення чи пункт недійсними, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача.

Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач ставить питання про стягнення заборгованності з відповідача за кредитним договором №1442454 від 15.02.2024 у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані позивачем проценти за 47 календарних днів.

Ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з яких: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані позивачем проценти за 47 календарних днів.

Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне.

Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України(частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача, щодо стягнення з відповідача у порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України - інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду підлягає задоволенню.

Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС Електронний Суд.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем у якості доказів на підтвердження підстав для стягнення 10 000 гривень за надання правничої допомоги надано: Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 на ім`я Столітнього М.М.; Договір про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; Ордер про надання правничої допомоги серії АІ №1969937 від 12.08.2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на підставі договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 доручає представляти інтереси адвокату Столітньому М.М. у Дергачівському районному суді Харківської області; Рахунок на оплату №10179-12/08-2025 від 12.08.2025 виставлений клієнту ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого здійснено розрахунок переліку робіт (послуг адвоката) до вартості виконаних робіт, щодо супроводу кредитної справи у суді до боржника ОСОБА_1 - на загальну суму 10 000 гривень; Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 12.08.2025 до Договору про надання правничої (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року на загальну суму у розмірі 10 000 гривень, підписаний обома сторонами договору.

Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.

Саме про такий підхід у питання витрат на професійну правничу допомогу висловив Верховний Суд у додатковій постанові від 07.08.2024 року у справі № 686/18768/22.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Проте суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18, від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц, від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також суд зауважує, що надані адвокатом послуги є для нього типовими в силу укладеного із позивачем договору про надання правової допомоги, який свідчать про надання адвокатським об`єднанням аналогічної правової допомоги за іншими кредитними договорами, а відтак зазначене не потребує витрат значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.

Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.

Ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 1, 76, 77, 78, 81, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживаня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2), суму заборгованості за Кредитним договором №1442454 від 15.02.2024, у загальному розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, а саме: 4 000 (чотири тисячi) гривень - сума кредиту, 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень - сума процентів за користування кредитом, 4 700 (чотири тисячi сiмсот) гривень нараховані позивачем проценти за 47 календарних днів.

У порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, проводити розрахунок та нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат (індексу інфляції) на суму коштів у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили і до моменту виконання рішення за наступними правилами розрахунку: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживаня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2).

Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживаня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2), витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживаня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (, юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2), витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», , юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживаня зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. С. Овсянніков