СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10659/25

пр. № 2/759/5187/25

10 грудня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представника позивача Пустового Б.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Дев`ята київська державна нотаріальна контора, Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Дев`ята та Дванадцята київські державні нотаріальні контори, про визнання права власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_1 , була набута у власність його дружиною, ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), під час шлюбу з ним (шлюб укладено 29.05.1993 р.), а отже є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, йому належить 1/2 частка квартири як співвласнику.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 складається з її частки у спільній сумісній власності, що становить 1/2 частку квартири.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач (чоловік) та син померлої ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Спадкова частка кожного спадкоємця становить 1/2 від спадкової маси (1/2 частки квартири), тобто 1/4 частку квартири.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру.

У процесі розгляду справи, 26 листопада 2025 року, представник позивача ОСОБА_6 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно із заявою, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Таким чином, суд розглядає вимоги позивача у зменшеному розмірі про визнання права власності на 1/2 частку вказаної квартири.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

01 грудня 2025 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві просила відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на наступне.

Квартира є особистою приватною власністю спадкодавиці. Пайовий внесок за кооперативну квартиру АДРЕСА_2 був повністю сплачений ОСОБА_4 у грудні 1992 року, тоді як шлюб з позивачем ОСОБА_2 зареєстровано лише 29.05.1993 року. Отже, квартира не є спільним сумісним майном подружжя.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) складається з квартири та 1/2 частини автомобіля.

Спадкоємці першої черги спадщину прийняли (у встановлений строк ):

ОСОБА_2 (чоловік);

ОСОБА_5 (син).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України (або ч. 1 ст. 1267 ЦК України ), частки спадкоємців першої черги (чоловіка та сина) є рівними. Таким чином, кожен із них мав право на 1/2 частку квартири, яка належала спадкодавиці ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності.

ОСОБА_5 (син) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Його спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 (Відповідач), оскільки син ОСОБА_7 відмовився від спадщини на користь матері (Відповідача).

Відповідач стверджує, що позивач ОСОБА_2 має право на 1/2 частку квартири в порядку спадкування (як чоловік) і може отримати свідоцтво у нотаріуса, оскільки відповідач готова надати оригінал правовстановлюючого документа. Відповідач вважає, що відсутні перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, і суд не повинен підміняти нотаріуса.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що 29 травня 1993 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №256 відділом ДРАЦ Радянського району міста Києва та видано свідоцтво НОМЕР_1 .

24 червня 2008 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення №1073-С, ОСОБА_4 надано у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, жилою площею 30,5 кв.м., загальною площею 50,7кв.м., про що 02.07.2008р. видано свідоцтво про право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в м.Дубно Рівненської області, про що 14.09.2022р. Дубенським відділом ДРАЦ у Дубенському районі Рівненської області ЗМУ МЮ (м.Львів) складено актовий запис №375 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

02 серпня 2023 року у Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №903/2023 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Заяву про прийняття спадщини за законом подали:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Листом КВ-2023 №24781 від 01.09.23р. КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації підтвердило реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення 02.07.2008р., наказ №1073-С від 24.06.2008. Дата проведення реєстрації в Бюро- 11.07.2008 за реєстровим №817/32339.

Листом 056-4223 від 02.08.24 Департамент будівництва та житлового забезпечення при виконавчому органі КМР КМДА повідомило про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу №1073-С від 24.06.2008 та про відмову у видачі дубліката Свідоцтва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, про що 16.07.2024р. видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

07.08.2024 року постановою Державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Матвієнко Т.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку та свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя на частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

29.07.2024р. Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №482/2024 після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , який була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Заяву про прийняття спадщини за законом подали:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Заяву про відмову від спадщини подав:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

25.02.2025 року відповідач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємиця майна ОСОБА_5 , 1978 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_4 та земельних ділянок, які знаходиться за адресою: Київська обл. Бучанський р-н, с.Почепин, що посвідчені державним нотаріусом Дев`ятої Київської нотаріальної контори Пічевською Н.В.

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті слідує, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), складається з квартири АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_2 як чоловік, є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Частка позивача у спадковому майні становить 1/2 частину квартири.

Суд бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що позивач має право на 1/2 частку в порядку спадкування та може отримати свідоцтво у нотаріуса, оскільки відповідач нібито готова надати оригінал правовстановлюючого документа. Однак, відповідач не надала суду жодного належного доказу, що вона фактично усунула існуючу перешкоду, передавши оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори після винесення постанови нотаріуса (07.08.2024 р.) про відмову у видачі свідоцтва. Факт наявності постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва підтверджує, що на момент розгляду справи позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину в загальному порядку. Отже, посилання відповідача на можливість позасудового врегулювання є лише припущенням і не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зменшена позовна вимога позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом повністю відповідає його законній частці спадкоємця першої черги від цілісного об`єкта спадкування (квартири). Згідно зі ст. 392 ЦК України, визнання права власності в судовому порядку є винятковим способом захисту у разі, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав. З огляду на відмову нотаріуса, суд вважає, що позовна вимога позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Дев`ята київська державна нотаріальна контора, Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко