Справа № 303/7366/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

09 грудня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Желізняк К.П.,

розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича, про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ТзОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 10.05.2025 року в розмірі 45220,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2025 року позов задоволено.

04.12.2025 року від представника позивача ТзОВ «Іннова-Нова», адвоката Андрущенко М.В., надійшла заява (сформована в системі «Електронний суд» 03.12.2025 року) про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати, у якій він просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування своєї заяви представник позивача вказує на те, що в ході розгляду в суді цивільної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 5000,00 грн., що стверджується відповідними документами, зокрема, детальним описом робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд робить наступний висновок.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Так, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2025 року позов ТзОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Зазначеним рішенням не вирішувалися питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем. При цьому встановлено, що у позовній заяві представником позивача було зазначено про те, що розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 5000,00 грн. Також встановлено, що представником позивача у належний процесуальний спосіб повідомлено про те, що докази на підтвердження розміру понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 126 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2022 року в справі № 161/5317/18 містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Як вже було згадано вище, розгляд справи закінчено ухваленням 27.11.2025 року рішення. Отже, в порядку виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази розміру витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, підлягали поданню до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тобто до 02.12.2025 року.

В свою чергу заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником подано до суду 04.12.2025 року (сформовано в системі «Електронний суд» 03.12.2025 року), тобто після закінчення строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Наслідки пропущення процесуальних строків передбачено ст. 126 ЦПК України, відповідно до положень цієї норми право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Поновлення процесуальних строків врегульовано ст. 127 ЦПК України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В заяві про ухвалення додаткового рішення про поновлення встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуального строку на вчинення цієї процесуальної дії питання порушено не було, тобто не було заявлено про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Додатково звертається увага на те, що строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України для подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу починає відраховується з дати ухвалення рішення, а не з дати його оприлюднення, отримання тощо.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заяву представника ТзОВ «Іннова-Нова», адвоката Андрущенко М.В., про ухвалення додаткового рішення, із доказами про понесені витрати на професійну правничу допомогу, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича, про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.М.Заболотний