Справа №442/6773/25
Провадження №2/442/2080/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобич в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчука Ярослава Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрація змін розділу), індексний номер рішення: 63338348 від 04.02.2022, опис змін: Загальна площа (кв.м.) 188,9 кв.м. житлова площа (кв.м.): 93,6 змінено на Загальна площа (кв.м.): 97,9, житлова площа (кв.м.): 71,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; адреса: АДРЕСА_1 .

05.09.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

29.09.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області витребувано у виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області та/або державного реєстратора виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, м. Дрогобич. площа Ринок, 1, ) завірені копії сканованих та завантажених в державний реєстр речових прав документів, що були підставою для проведення державної реєстрації (реєстрації змін розділу) у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер рішення 63338348, дата та час державної реєстрації: 04.02.2022 09:39:01), а також завірену копію заяви про державну реєстрацію прав до цієї державної реєстрації прав.

29.09.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зобов`язано ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) надати з дотриманням вимог ст. 93 ЦПК України, як свідка, письмові відповіді на запитання ОСОБА_1 .

04.11.2025 від виконавчого комітету Дрогобицької міської ради листом №3-37/6380 від 29.10.2025 року надійшли копії документів реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

17.11.2025 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.

Також судом здійснено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 на сайті (веб-порталі) Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

21 лютого 1976 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 88, згідно повторно виданого Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 19.09.2008.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 січня 2022 року у справі № 442/9603/21 за позовом ОСОБА_2 шлюб між ним та ОСОБА_1 розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами у власність набуто нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 188,9 м2, житловою площею 93,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1436 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0362, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із розірванням шлюбу постало питання щодо поділу спільного майна, яке набуте під час шлюбу. Відтак, колишній чоловік звернувся із позовом до Позивача про поділ спільного майна подружжя. Позивач не заперечувала проти поділу спільного майна у рівних частинах, як це передбачено нормами чинного законодавства України.

14 липня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області прийняв рішення у справі № 442/1331/22, відповідно до якого задовольнив позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя. Суд визнав право спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку та здійснив поділ на рівні частки (1/2) кожного з вищенаведених об`єктів нерухомого майна. ОСОБА_1 у засіданні участі не брала, оскільки перебувала за кордоном, про справу вже після її розгляду.

Отримавши копію вищезазначеного рішення Позивач звернула увагу на те, що суд здійснив поділ житлового будинку, зазначивши при цьому, що його загальна площа становить 97,9 м2, житлова площа 71,3 м2, що не відповідає дійсності.

У тексті рішення суду про поділ спільного майна подружжя судом зазначено: «Матеріалами справи стверджується, що право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО" за реєстраційним номером: 212, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Раневицької сільської ради 24.08.2012, Витягом про державну реєстрацію прав № 298645028 від 09.02.2022, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа № 174/2019) від 17.04.2019».

Натомість, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 , видане 24 серпня 2012 року, загальна площа об`єкту нерухомого майна житлового будинку становить 284,3 м2, з яких житлова площа 93,6 м2. Житловий будинок складається з п`яти житлових кімнат, двох кухонь та підвалу.

У зв`язку із вищенаведеним фактом Позивач почала встановлювати яким чином була зменшена площа житлового будинку, який був набутий нею у шлюбі, і на частку якого вона має право згідно норм чинного законодавства України.

Таким чином, Позивач дізналася, що незадовго до прийняття рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про поділ спільного майна подружжя її син ОСОБА_4 зареєстрував право власності на житловий будинок загальною площею 90,3 м2, житловою площею 29.3 м2, який складається з 2 житлових кімнат та однієї кухні. Адреса житлового будинку, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначена: АДРЕСА_2 . Підставою для державної реєстрації вказано технічний паспорт, серія та номер: 175/2019, виданий 17 квітня 2019 року, видавник ТзОВ «Будівельний альянс 2000». Розмір частки: 1, власником є ОСОБА_4 .

Враховуючи той факт, що така реєстрація на думку Позивача була незаконною, 22 лютого 2024 року вона звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/1517/24 від 27 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчука Ярослава Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 46598856 від 04.02.2022, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на житлове приміщення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020; адреса: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення другого поверху житлового будинку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 413160972) за параметром запиту адреса/місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційної справи, що витребувана ухвалою суду 29.09.2025 та іншими доказами, що подані до позовної заяви судом встановлено наступні відомості: 24.08.2012 зареєстроване у реєстрі прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 на житловий будинок загальною площею 284,3 кв.м, житловий площа 93,6 кв.м., що складається з п`яти житлових кімнат, двох кухонь та підвалу; право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 24.08.2024 виданий виконавчим комітетом Раневицької сільської ради (реєстраційний номер майна 37456389).

15.03.2021 запис у реєстрі прав на нерухоме майно погашене, відомості про об`єкт нерухомого майна перенесено до державного реєстру речових прав за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №212. Загальна площа (кв.м): 188.9, житлова площа (кв.м): 93.6, Опис: Житловий будинок позначений на плані літ. "А-1" складається з п`яти житлових кімнат та кухні. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди, а саме: літня кухня-сарай позначена на плані літ. "Б"; вбиральня позначена на плані літ. "В"; гараж позначений на плані літ. "Г"; колодязь позначений на плані літ. "К"; огорожа позначена літ. "1".

Згідно довідки №132 від 09.03.2021 року виданої комунальним підприємством Львівської обласної ради «ДРОГОБИЦЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ» до загальної площі будинку не включено площу підвальних приміщень (підвалу), висота яких заввишки 1,90 і менше, що передбачено підпунктом 2 пункту 27 розділу VI «Підрахунок площ об?ємів» «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна», затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N? 127 (у редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 р. N? 186) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2018р. N? 1442/32894.

Вищевказані відомості у довідці та державному реєстрі речових прав відповідають технічному паспорту виданому комунальним підприємством Львівської обласної ради «ДРОГОБИЦЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ» станом на 03.03.2021 (інвентаризаційна справа №4735).

04.02.2022 року 09:39:01 Державним реєстратором Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчуком Ярославом Богдановичем зареєстровані (реєстрація змін до розділу) зміни про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212); адреса: АДРЕСА_1 , якими зменшена площа загальна площа житлового будинку з 188,9 кв.м. на 97,9 кв.м, а житлова площа з 93,6 кв.м на 71.3 кв.м. Відомості внесено до реєстру 09.02.2022 11:59:50. Індексний номер рішення 63338348.

04.02.2022 року 09:50:04 рішенням державного реєстратора Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчука Ярослава Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 46598856 від 04.02.2022, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на житлове приміщення (житловий будинок), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020; адреса: АДРЕСА_2 .

Відомості внесено до реєстру 09.02.2022 12:08:57. Індексний номер рішення 63339193.

(Державна реєстрація будинку №23/1 скасована Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/1517/24 від 27 листопада 2024 року.)

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 згаданого закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для реєстрація змін розділу, індексний номер рішення: 63338348 від 04.02.2022, опис змін: Загальна площа (кв.м.) 188,9 кв.м. житлова площа (кв.м.): 93,6 змінено на Загальна площа (кв.м.): 97,9, житлова площа (кв.м.): 71,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; адреса: АДРЕСА_1 став технічний паспорт виданий 17 квітня 2019 року ТзОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС 2000».

При аналізі реєстраційних дій на предмет дотримання вимог законодавства в сфері державної реєстрації, яке діяло на момент проведення реєстраційних дій державним реєстратором Якимчуком Я.Б., суд виходить з того, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону однією із засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Пунктом 1, 2 частини третьої статті 10 Закону, пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127), визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною четвертою статті 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону (частина друга статті 5 Закону).

Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом, іншими законами України та цим Порядком.

Пунктом 45 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Згідно із пунктом 3.21 Державних будівельних норм А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав встановлено, що ОСОБА_2 є власником Об`єкта загальною площею 188,9 кв. м. У свою чергу під час проведення реєстраційних дій державним реєстратором Якимчуком Я.Б. зазначено загальну площу Об`єкта 97,9 кв.м. про, що відображено у Технічному паспорті від 17 квітня 2019 року виданим ТзОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС 2000».

Державна реєстрація права власності у зв`язку із суттєвою зміною технічних характеристик (у результаті реконструкції) об`єкта нерухомого майна проводиться за наявності відомостей про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Відповідно до частин першої, восьмої статті 18 Закону порядок державної реєстрації прав передбачає обов`язкове встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв. У разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Згідно з вимогами пунктів 12, 13 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Пошук заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у базі даних про реєстрацію заяв і запитів здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та ідентифікаторами, визначеними у підпунктах 2 і 3 пункту 11 цього Порядку.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що підставою для відмови в державній реєстрації прав наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Із матеріалів чітко вбачається, що окрім технічного паспорта від 17 квітня 2019 року ТзОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС 2000», заявником не надано жодних документів.

Технічний паспорт на будинок не підтверджує право власності та, відповідно, не заміняє собою свідоцтво про право власності чи інший правовстановлючий документ, не дає право володіти, користуватись чи розпоряджатись нерухомістю - це лише документ, який фіксує технічні дані об`єкта (Постанова ВС КЦС від 09 лютого 2022 року № 752/9104/18).

Верховний суд у Постанові 19 жовтня 2022 року № 204/1482/20 зазначив, що технічний паспорт не може бути первинним документом на підставі якого відбувається виникнення права власності, оскільки такий не є правовстановлюючим документом.

Судом встановлено, що державний реєстратор Якимчук Я.Б. здійснив пошук зареєстрованих прав, встановив, що зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_1 площею 188,9 кв.м., однак всупереч вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанови КМ України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 прийняв рішення про реєстрацію змін розділу № 63338348 від 04.02.2022 незважаючи на суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та без документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Цим рішенням державний реєстратор фактично «видалив» мансарду житлового будинку.

Водночас в той же день 04.02.2022 державний реєстратор Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчук Я.Б. без жодних правових підстав та без жодних правовстановлюючих документів зареєстрував за ОСОБА_4 (сином відповідача) право власності на будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/1517/24 від 27 листопада 2024 року встановлено, що вказана «будівля» фактично являє собою мансарду житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка є власністю позивача та відповідача. Рішення про державну реєстрацію права власності на «житлову будівлю» скасоване вищевказаним рішення суду.

Узгодженні протиправні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (сина та колишнього чоловіка Позивача) були спрямовані на зменшення частки у праві власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 з передбаченої законом 1/2 до фактичної 1/4.

Відповідач, не маючи на то правових підстав, «зменшив» загальну площу житлового будинку більш як половину, після чого звернувся в суд із позовом про поділ спільного сумісного майна, а саме «зменшеного» житлового будинку.

14 липня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області прийняв рішення у справі № 442/1331/22 про поділ спільного сумісного майна на основі поданих недостовірних документів.

Позивач та Відповідач має право на 1/2 спільної часткової власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 188,9 кв.м, житловою площею 93,6 кв.м.

Описаними вище діями відповідача було порушено права та інтереси Позивача, як співвласника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (пункт 36), від 16.01.2019 у справі № 755/9555/18 (пункт 25), від 21.08.2019 у справі № 805/2857/17-а, від 15.01.2020 у справі № 587/2326/16-ц (пункт 24), від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц (пункт 52)).

У Постанові Верховного Суду від 02.11.2022 року у справі № 452/2808/19 колегія суддів зазначила, що належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) підтримала такий правовий висновок щодо застосування статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначивши, що «задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності може призвести до відновлення порушених прав особи без застосування додаткових способів захисту, таких як поновлення права власності (за умови, якщо суд, задовольнивши таку позовну вимогу, вирішить тим самим спір про право, наявний між сторонами). Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України».

Таким чином, позивач обрала належний спосіб захисту та її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору 968,96 грн.

Керуючись ст.16, 321, 328 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Дрогобицької районної державної адміністрації Якимчука Ярослава Богдановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрація змін розділу), індексний номер рішення: 63338348 від 04.02.2022, опис змін: Загальна площа (кв.м.) 188,9 кв.м. житлова площа (кв.м.): 93,6 змінено на Загальна площа (кв.м.): 97,9, житлова площа (кв.м.): 71,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212; адреса: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 968,96 гривень судового збору за подання позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя О.В. Крамар