Справа № 309/1162/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

з участю секретаря Плешинець З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марич Іван Юрійович, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2025 року (суддя Довжанин М.М.) у справі № 309/1162/25 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.09.2017 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Своїм підписом у анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердив, що підписана ним заява відповідно до ст. 634 ЦК України разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на сайті банку за адресою privatbank.ua, становить договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування.

На підставі такої анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строком дії - 09/18, тип - MasterCard Platinum, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі збільшено до 300 000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку.

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти, що свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що стверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача.

ОСОБА_1 не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.

Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки:

- кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 10/19, тип - Visa Platinum;

- кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 09/22, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 10/22, тип - Visa Platinum;

- кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 09/25, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії - 09/25, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії - 10/25, тип - MasterCard World Elite.

У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36 % річних.

У зв`язку зі змінами у законодавстві впровадженні нормами закону «Про споживче кредитування» паспорту споживчого кредиту відповідач підписав паспорт споживчого кредиту від 02.11.2018, в якому зазначено інформації про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам.

Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування.

07.02.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті (на екрані електронного сенсорного пристрою), що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання зазначеної Заяви від 07.02.2023 заборгованість відповідача становила 260 272,80 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків.

Починаючи із 07.02.2023 відсотки нараховано відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2023, а саме згідно п. 1.3 у розмірі 36%. При цьому за погодженою сторонами ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 62903,56 грн.

У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 року визначив розмір 0%, а надалі із 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру (з 01.04.2022 20,4% річних, з 01.06.2022 36% річних).

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, тому Банк нарахував заборгованість станом на 18.02.2025 у розмірі 358 402,65 грн, яка складається з наступного:

295 499,09 грн заборгованість за тілом кредиту;

62 903,56 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на дані обставини, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 358 402,65 гривень та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2025 року позов Банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.09.2017 у розмірі 358 402 гривень 65 копійок та судовий збір у розмірі 4300 гривень 83 копійки.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марич І.Ю., подав на нього апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Банку відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

суд першої інстанції не врахував, що відповідач ОСОБА_1 у вересні 2019 року жодних заяв на планшеті не підписував, не підписував будь-якого документу з ознайомленням з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», що підтверджується відсутністю його підпису на вказаних Умовах та Правилах, а тому вказані документи не є частиною саме кредитного договору;

анкета-заява від 28.08.2017 не містить підпису відповідача про те, що він виявив бажання отримати кредит в банку, або обрав певний вид картки; ця анкета-заява не містить суму кредитного ліміту, процентну ставку, умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів);

за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів, нарахування відсотків та неустойки відповідач не визнає, оскільки вони не були погоджені сторонами (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17);

із заяви від 07.02.2023 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що це новий договір, який діє незалежно від попередніх умов;

роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15);

посилання на підписання паспорту споживчого кредиту, як на підставу для задоволення позову Банку, є необґрунтованим, оскільки паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20);

з доданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідачем погашено заборгованість за поточним тілом кредиту в розмірі 4 521 417,95 грн, що на понад 4 287 753 грн більше за тіло кредиту;

вважає, що відповідач мав обов`язок повернути Банку виключно тіло кредиту в сумі 233 664,3 грн, без сплати відсотків за їх користування, бо вони не визначені жодною кредитною домовленістю. Відтак, сплачені відповідачем на користь Банку кошти в сумі 4 287 753 грн є безпідставно отриманими.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Межі розгляду справи апеляційним судом, явка учасників та позиція суду

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

Апелянт та його представник в судове засідання не з`явились повторно. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зокрема, судова повістка була доставлена до електронного кабінету адвоката Марич І.Ю. 08.11.2025 (а.с.138 т.2). Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності апелянта та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Банку, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.05.2019 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Своїм підписом у анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердив, що підписана ним заява відповідно до ст. 634 ЦК України разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на сайті банку за адресою privatbank.ua, становить договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування.

На підставі такої анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку номер НОМЕР_1 , строком дії 09/18 (тобто до 30.09.2018), тип MasterCard Platinum (а.с. 73 т. 1). Після спливу строку дії першої картки відповідачу було видано наступі картки:

- кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 10/19, тип - Visa Platinum;

- кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 09/22, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 10/22, тип - Visa Platinum;

- кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 09/25, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії - 09/25, тип - MasterCard World Elite;

- кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії - 10/25, тип - MasterCard World Elite.

Згідно з Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 23.02.2025 та доданими до справи Виписками по рахунку, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на кредитну картку НОМЕР_1 , який надалі змінювався: 10.09.2019 242 000 грн, 10.02.2021 252 000 грн; 15.11.2023 300 000 грн; 29.05.2024 280 000 грн; 01.11.2024 0 грн (т. 1 а.с. 72, 66- 71, Виписка по рахунку на 105 аркушах у електронному вигляді).

Відповідач ОСОБА_1 після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти, здійснював погашення заборгованості, визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.

ОСОБА_1 у процесі користування кредитними коштами не надавав Банку жодного заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому неодноразово погашав нараховану заборгованість за відсотками, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування.

07.02.2023 ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені істотні умови користування кредитним рахунком та кредитними коштами, зокрема у ній сторонами узгоджено у п. 1.3, що процентна ставка за користування кредитними коштами становить 36 % річних для преміальних карток Platinum, World Black Edition, Signature, World Elite, Infinite Premium, Infinite Private (а.с. 75-105 т. 1).

Відповідач не спростував презумпцію правомірності такого правочину.

Вказану Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписано ОСОБА_1 власноруч на планшеті (на екрані електронного сенсорного пристрою), що узгоджується з вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Зазначене спростовує доводи скаржника та його представника про те, що між сторонами відсутні домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Відтак судова колегія відхиляє посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, в якій були встановлені інші обставини (щодо відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів), що відрізняються від обставин цієї справи, в якій встановлено, що сторонами узгоджено розмір відсотків, які просив стягнути позивач.

Судова колегія відхиляє посилання Банку на підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту, оскільки його підписання є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, а договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20). При цьому у Паспорті споживчого кредиту (а.с. 106-109 т. 1) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

При цьому відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла саме із 01.03.2024 по 18.02.2025 (а.с. 62-65 т.1), тобто після підписання ОСОБА_1 . Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.02.2023, а відсотки нараховані Банком відповідно до п. 1.3 цієї заяви у розмірі 36% річних.

У сукупності з іншими наявними у справі доказами, виписка за картковим рахунком відповідача є належним доказом отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, відображає рух коштів та доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Згідно з наданим до справи розрахунком заборгованості розмір отриманих відповідачем кредитних коштів (графа у таблиці «Витрати клієнтом кредитних коштів») зокрема за період із 10.09.2019 по 18.02.2025 становив 4 615 041,24 грн (а.с. 39-65). Відтак судова колегія відхиляє необґрунтовані доводи скаржника та його представника про те, що ОСОБА_1 мав обов`язок повернути Банку тільки тіло кредиту в сумі 233 664,3 грн.

З виписки про рух коштів за рахунком відповідача та розрахунку заборгованості слідує, що станом на 18.02.2025 заборгованість за тілом кредиту становить 295 499,09 грн, при цьому за погодженою сторонами процентною ставкою Банком нараховано відсотки у розмірі 62 903,56 грн, що загалом складає 358 402,65 грн.

Відповідачем та його представником не наведено доводів щодо необґрунтованості порядку нарахування визначеної кредитної заборгованості, не наведено доводів та не подано належних і допустимих доказів на спростування такого розрахунку, не надано доказів того, що сума заборгованості є меншою ніж визначено місцевим судом, не надано доказів сплати відповідачем заборгованості визначеної Банком, не надано власного контррозрахунку. Правильність здійсненого розрахунку заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Оскільки за результатом розгляду апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, тому понесені ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марич Іван Юрійович залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Головуюча:

Судді: