Провадження № 2/344/6961/25
У Х В А Л А

04 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

04.12.2025 року позивач одночасно з позовною заявою подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, загальною площею 36,1 кв.м., житлова площа 18,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, до ухвалення остаточного рішенням суду у цій справі та набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Нормою ст.152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими ЦПК України.

Положеннями ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є: визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , майна, набутого під час шлюбу, а саме: квартиру загальною площею 36,1 кв.м., житлова площа 18,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в порядку поділу майна подружжя, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1 / 2 частці кожному, у вказаній квартирі.

Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що між сторонами позову, питання забезпечення якого вирішується, дійсно існує цивільно-правовий спір, враховуючи мету застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позовними вимогами та тимчасовий характер, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність, а отже і можливість задоволення заяви про забезпечення позову, до ухвалення остаточного рішенням суду у цій справі та набрання ним законної сили

Суддя вбачає наявність обґрунтованих підстав стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову в частині заборони розпорядження та відчуження може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Таким чином заходи забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, оскільки даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Також, зважаючи на підстави та предмет позову, суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому, згідно ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову в тому числі за вмотивованим клопотанням учасника справи, як і допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за ст.156 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та долучені до неї матеріали, ураховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 149, 150, 151, 153, 247, 259, 260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешти, в частині заборони відчуження і роПзпорядження майна, а саме: на квартиру, загальною площею 36,1 кв.м., житлова площа 18,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вирішення справи, тобто набрання судовим рішенням законної сили.

Копію ухвали суду направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали суду, але не пізніше до ухвалення остаточного рішення суду у цій справі та набрання ним законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА