РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року

м. Рівне

Справа № 568/592/25

Провадження № 22-ц/4815/1349/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач : Акціонерне товариство "Універсал Банк"

відповідач : ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження у м.Рівне апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року, ухвалене в складі судді Сільман А.О., дата складання повного тексту рішення 08.07.2025 року, у справі № 568/592/25,

в с т а н о в и в :

В квітні 2025 року АТ "Універсал Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 07.05.2024 р.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та зобов`язується виконувати його умови.

Взятий на себе обов`язок позивач виконав належним чином, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Вказує, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 08.01.2025 р. складає 41356,04 грн., з яких: 36505,57 грн. тіло кредиту та 4850,47 грн. пені.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг в сумі 31393,44 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" 2298 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ "Універсал Банк" подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду просить залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив механізму отримання банківських послуг проєкту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.Зазначає, що Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу через мобільний додаток, тому можна дійти висновку, що відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та добровільно погодився на такі умови кредитного договору.

Підписанням Анкети-заяви цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank 13.08.2020 року відповідач підтвердив отримання примірника договору в мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами договору; укладення договору; зобов`язання виконувати умови договору.

Звертає свою увагу, що посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором боржником не надано.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд враховує, що правовідносини сторін засновані на письмовій документарній формі, докази, які сторони вважали за необхідне подати, подані, позиції скаржника викладені письмово згідно із п.5 ч.2 ст.356 ЦПК України.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам відповідає .

Встановлено, що 07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "Універсал Банк" та шляхом встановлення мобільного додатку, заповнила анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank.

Своїм підписом відповідач прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті www.monobank.ua, складають договір про надання банківських послуг.

Умовами договору передбачено, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterСard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (п. 2.1).

Клієнт, уклавши Договір, шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що: клієнт до укладення ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від Банку і погоджується з ними (п. 2.12).

Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі; ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний застосунок або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування (п. 5.1, 5.2).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку.

Сторони узгодили, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному застосунку.

Положеннями анкети-заяви від 07.05.2024 р. визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 1).

Згідно з п. 3 Запевнення клієнта, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту Чорної картки монобанк, яким передбачено розмір процентної ставки, санкції за порушення зобов`язання за кредитом.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, відповідачу встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок в сумі 10000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивачем надано відповідачу доступ до кредитних коштів на картковому рахунку, що підтверджується випискою про рух коштів по картковому рахунку позичальника.

Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору в частині сплати щомісячного мінімального платежу, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.01.2025 року заборгованість відповідача за договором від 07.05.2024 року становить 41356,04 грн.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як установлено судом першої інстанції, 07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якої просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному застосунку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.( Пункт 2 Анкетизаяви до договору про надання банківських послуг від 07.05.2024 року).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , що стверджується довідкою про наявність рахунку, довідкою про рух коштів по картці від 08.01.2025 року та довідкою про розмір встановленого ліміту (а.с. 11, 19, 20).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем укладання між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг «Monobank» від 07 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Убачається, що позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість в розмірі 41 356,04 грн., що складається з тіла кредиту - 36 505,57 грн. та пені - 4 850,47 грн.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості за договором б/н від 13 серпня 2020 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 08 січня 2025 року, вбачається, що за період з 16 травня 2024 року по 08 січня 2025 року загальна сума погашення позичальницею за наданим кредитом (останній стовбець у розрахунку) становить 30 470,00 грн (а.с. 9). За цей період позивачу були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в сумі 4 762,13 грн, які остання повністю сплатила.

Отже, позивачем не було доведено, що ОСОБА_1 не сплатила нараховані банком відсотків за користування кредитом, а також не наведено будь яких обгрунтувань та доказів про те, що відповідач отримала тіло кредиту у сумі 36 505,57 грн.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом розміру заборгованості, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні в сумі 4762,13 грн, оскільки умовами договору не передбачено зарахування нарахованих банком процентів/неустойки за користування кредитом до тіла кредиту.

Окрім того, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 350,00 грн нарахованих за період з 01.07.2024 року по 01.11.2024 року та в сумі 4850,47 грн за період з 01.12.2024 року по 01.01.2025 року не підлягають до задоволення з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається із анкети заяви, нарахування пені у випадку порушення договірних зобов`язань не передбачено. Паспорт споживчого кредиту нарахування пені також не передбачає (а.с. 17).

Крім того, відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Висновки суду по суті вирішеного спору не спростовані позивачем належним чином.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

За таких обставин доводи апеляційної скарги не свідчать про неправильне застосування судом першої норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи,тому відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

З огляду на викладене відповідно до ч.13ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.