УХВАЛА

09 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 756/5853/24

провадження № 61-12451ск25

Верховний Суд у складі суддів Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. (судді-доповідача), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В. від розгляду заяви ОСОБА_1 про повторний розгляд питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі № 756/5853/24 за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі - Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ),

в якому просив суд:

- визнати незаконними і протиправними дії Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ щодо надання житлової послуги позивачу з управління багатоквартирним будинком без укладеного з позивачем, як з індивідуальним споживачем, договору про надання послуг з управління квартирним будинком відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону;

- визнати незаконними і протиправними дії Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ щодо надання комунальної послуги позивачу з вивезення твердих побутових відходів без укладеного з позивачем, як з індивідуальним споживачем, договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону;

- зобов`язати відповідача укласти з позивачем, як з індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг, договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком та договір про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону;

- визнати незаконними та протиправними дії Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ щодо встановлення в односторонньому порядку тарифів на послуги

з «утримання будинків та прибудинкової території» у розмірі 4,87 грн за 1 кв. м, що діяв у період з 01 квітня 2021 року по 01 січня 2022 року, з «управління багатоквартирним будинком» у розмірі 4,87 грн за 1 кв. м, що діяв у період

з 01 січня 2022 року по 01 червня 2023 року, з «управління багатоквартирним будинком» у розмірі 5,32 грн за 1 кв. м, що діє з 01 червня 2023 року, та

з «вивезення твердих побутових відходів» у розмірі 25 грн, що діє з 01 травня

2021 року;

- визнати наказ начальника Будинкоуправління №1 Київського КЕУ від 05 березня 2021 року № 8 «Про встановлення ціни на послуги» протиправним і нечинним

з моменту його прийняття;

- визнати наказ начальника Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ від 01 червня 2023 року № 16 протиправним і нечинним з моменту його прийняття;

- зобов`язати Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ провести перерахунок,

у межах позовної давності, зайво нарахованих коштів позивачу по послугам

з «утримання будинків та прибудинкової території», з «управління багатоквартирним будинком» та «вивезення твердих побутових відходів» за період з 01 квітня

2021 року по 01 травня 2024 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 березня

2025 року залишено без змін.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 18 вересня 2025 року (надійшла до суду 07 жовтня 2025 року), у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії (малозначна справа (справа незначної складності), провадження 61-12451ск25).

14 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду

від 08 жовтня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження, в якій, посилаючись на право звернення із заявою про роз`яснення судового рішення до суду, який його ухвалив, заявник просив роз`яснити, з яких підстав Верховний Суд не передав справу № 756/5853/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки, на думку заявника, справа має суспільне та фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2025 року у задоволенні заяви

ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року відмовлено.

22 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , яка за своїм змістом була заявою про роз`яснення судового рішення, про усунення процесуального порушення та надання правової оцінки невирішеному питанню юрисдикції у справі №756/5853/24 (провадження №61-12451ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

22 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , яка за своїм змістом була заявою про роз`яснення судового рішення, про порушення процесуального Закону та необхідності надання правової оцінки ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 24 жовтня 2025 року у справі № 756/5853/24 (провадження № 61-12451ск25).

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

18 листопада 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 щодо невиконання вимог частини шостої статті 403 ЦПК України та усунення процесуального порушення у справі №756/5853/24.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського КЕУ про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

05 грудня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про необхідність повторного розгляду питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі

№ 756/5853/24, та забезпечення розгляду іншим складом суду.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду

від 05 грудня 2025 року заяву передано судді-доповідачеві Коломієць Г. В.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів

від 05 грудня 2025 року, визначено наступний склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Коломієць Г. В., склад колегії суддів: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

При вивченні заяви ОСОБА_1 про необхідність повторного розгляду питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі

№ 756/5853/24, та забезпечення розгляду іншим складом суду, встановлено, що вказана заява містить вимогу про відвід суддів Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Черняк Ю. В. від розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що склад суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (Коломієць Г. В., Гулько Б. І., Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.) у своїх ухвалах від 17 жовтня 2025 року, 24 жовтня 2025 року, 29 жовтня 2025 року та 27 листопада 2025 року:

- не врахував зміст і доводи касаційної скарги, у яких прямо порушено питання предметної та суб`єктної юрисдикції;

- не застосував частину шосту статті 403 ЦПК України, яка зобов`язує суд передати справу до Великої Палати;

- не надав жодної правової оцінки питанням юрисдикції, попри їх ключове значення та пряме посилання на них у касаційній скарзі;

- застосував формальні підстави, що перешкодили розгляду заяв ОСОБА_1 по суті, повертаючи їх з формальних підстав, не передбачених законом;

- необґрунтовано вказав на можливе "зловживання процесуальними правами", фактично поклавши на заявника відповідальність за невиконання самим судом вимог частини шостої статті 403 ЦПК України.

Вказує, що зазначені обставини свідчать про обґрунтовані сумніви

у неупередженості складу суду та у необхідності забезпечити законний і об`єктивний розгляд цієї заяви. Це створює підстави для її розгляду іншим складом суддів Касаційного цивільного суду, з метою гарантування об`єктивності судового розгляду, неупередженості та відсутності конфлікту інтересів, додержання принципу законності та верховенства права, належного виконання вимог Цивільного процесуального кодексу України, зокрема частини шостої статті 403.

Враховуючи викладене, заявник просить забезпечити розгляд заяви іншим складом суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

Розглянувши заяву про відвід, перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта

статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д., виявили особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи Сидоренка В. І. про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Зазначені доводи заявника про відвід суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та не можуть викликати сумнів в об`єктивності судді.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду

Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.

Верховний Суд також звертає увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 760/13291/20,

від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року

у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 і від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. та Черняк Ю. В. необхідно залишити без розгляду у зв`язку з наступним.

Не може бути вирішено питання відводу суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного Гулька Б. І. та Черняк Ю. В. від розгляду заяви ОСОБА_1 про повторний розгляд питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі № 756/5853/24

від 05 грудня 2025 року, оскільки відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 05 грудня 2025 року до складу колегії входять: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

Враховуючи те, що судді Гулько Б. І. та Черняк Ю. В. не входять до складу визначеної колегії суддів для розгляду заяви ОСОБА_1 про повторний розгляд питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України

у справі № 756/5853/24 від 05 грудня 2025 року, заява про відвід даних суддів підлягає залишенню без розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду

Гулька Б. І., Черняк Ю. В. від розгляду заяви ОСОБА_1 про повторний розгляд питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі № 756/5853/24 за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду

Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. від розгляду заяви ОСОБА_1 про повторний розгляд питання, пов`язаного із застосуванням частини шостої статті 403 ЦПК України у справі № 756/5853/24 за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання незаконними та протиправними дій і рішень, зобов`язання вчинити дії - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду

Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д. передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник