Справа № 589/2506/24
Провадження № 2/589/304/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвши С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №501 від 28.11.2019 в розмірі 81366 гривень 39 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №001 (далі Договір-1), предметом якого є надання кредитних коштів у сумі 70000 гривень 00 копійок.

Кредитні кошти відповідачу надано у спосіб, зазначений в Договорі-1. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач здійснював платежі періодично, та з 25 квітня 2022 року перестав виконувати умови кредитного договору, а саме сплачувати заборгованість по кредиту, та з 30 липня 2023 року сплачувати проценти. Заходи позасудового врегулювання виявились безрезультатними, та станом на 31 березня 2024 року заборгованість за Договором-1 становить 81366 гривень 39 копійок, а саме: заборгованість за кредитом у сумі 45000 грн 46 коп., заборгованість за процентами у сумі 36365 грн 93 коп.

04 липня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача, але була повернута на адресу суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «за закінченням терміну зберігання». (а.с.33, 34, 36, 37)

19 серпня 2025 року представник відповідача адвокат Данильчук С.Г. надав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у частині позовних вимог щодо нарахованих відсотків, щодо боргу в розмірі 45000 грн 56 коп. визнає та просить стягнути з відповідача суму боргу. В обґрунтування відзиву зазначив, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Виписки по рахункам або касовий документ, заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Крім цього, зазначив, що сплата відсотків їх розмір сторонами не погоджені. До позову позивачем було долучено копію Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цю публічну пропозицію розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяву на приєднання до договору, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо процентної ставки.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення й дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачу публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, надана банком публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачу публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, надана банком публічна пропозиція не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь AT ПУМБ заборгованості по відсоткам за користування кредитом (36365,93 грн) у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині.(а.с.19-23)

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 листопада 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено Договір-1, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на загальні цілі (споживчий кредит) у сумі 10000 гривень шляхом надіслання банківського переказу за визначеними у заяві реквізитами строком на 12 місяці, з розміром процентної ставки 47,88 % річних.

Відповідно до умов договору клієнт підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ», просить надати їй споживчий кредит.

Так, за змістом заяви №501 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 листопада 2019 року розмір щомісячних платежів, розмір комісії. У розділі «підтвердження та запевнення» споживач банківських послуг підтвердив, що отримав примірник цієї заяви, ознайомлений із договором (ДКБО), тарифами банку та цілком згодний. Крім цього, в цій же заяві вказані особові дані відповідача, номер Кредитної картки миттєвого випуску. А також, вказано, : «я, що підписався нижче прошу Банк встановити на мій поточний рахунок у гривнях, кредитний ліміт в розмірі 10000 грн. Розрахунковий день 30 числа місяця…Реальна річна ставка складає 47,88%...» Ця заява підписана власноруч ОСОБА_1 .

Пунктом 2.2.5 Частини 2 Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (роздруківка долучена до справи у редакції, що діє з 12.06.2019, тобто, після укладення договору між сторонами не змінювалась) передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

Відповідно до п. 5.1.4. Частини 5 Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти.

Згідно з п. 5.1.7. Частини 5 Публічної пропозиції Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.

Так, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит, що підтверджується випискою/особовий рахунок з 28.11.2019 по 31.03.2024, з якої вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, періодично сплачуючи кредит.

Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна норма міститься і в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018р. №75, згідно якої виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з особового рахунку клієнта банку є належним доказом надання відповідачу кредиту, користування кредитом, та погашення кредиту відповідачем.

За даними наявного розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 31 березня 2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором-1 складає 81366 грн 39 коп., а саме: заборгованість за кредитом 45000 грн 46 коп., заборгованість за процентами 36365 грн 93 коп.

На час звернення до суду відповідач не сплатив заборгованість за договором, доказів протилежного стороною відповідача до суду не подано.

Факт укладення договору з боку ОСОБА_1 під час провадження справи в суді не оспорювався. Даних про його розірвання сторонами до справи не надано.

Вимога про дострокове повернення кредиту від 31 березня 2024 року відповідачем не виконана.

Вивчивши матеріали справи, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст.207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст.626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються позивачем, як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції.

У вказаній справі цієї умови в достатньому обсязі дотримано позивачем, відповідно, положення ст.634 ЦК України розповсюджуються на правовідносини, що склались між сторонами.

За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, прострочених тіла кредиту, процентів, нарахованих на вказане тіло.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позивач виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором про надання банківських послуг, а саме, здійснив надання кредитних коштів ОСОБА_1 обумовлений сторонами договору в безготівковий спосіб.

Так, з урахуванням наведених норм та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 31 березня 2024 року відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань до звернення до суду належним чином не виконав, сума тіла кредиту та процентів (прострочених щодо обох складових), що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з вказаної фізичної особи в заборгованості за тілом кредиту у сумі 45000 грн 46 коп. та за процентами у сумі 36365 грн 93 коп., що дорівнює 81366 грн 39 коп.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані повністю, а відтак підлягають до задоволення, а саме в розмірі 81366 грн 39 коп.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

АТ «ПУМБ» сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. (платіжна інструкція №561 від 16 травня 2024 року).

Враховуючи вказане, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Керуючись ст.2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, поштовий індекс 04070) заборгованість за кредитним договором №501 від 28 листопада 2019 року у розмірі 81366 (вісімдесят одна тисяча триста шістдесят шість) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4. Поштовий індекс 04070) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша