Справа № 183/9474/25
№ 2/183/5779/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2025 року місто Самар Дніпропетровської області
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Дубовенко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання Зозулі В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, про визнання права власності, суд -
Позивачі звернулися до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сіверськодонецькоїміської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43,57 кв. м., в тому числі жилої площі - 28,99 кв. м., по 1/2 частині за кожним.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 43,57 кв. м., в тому числі жилої площі - 28,99 кв. м. Дана квартира була успадкована позивачами на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23.08.2002, які видані державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиця Ю.М. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2002, зареєстрованого в реєстрі № 1-3323, спадкова справа № 678, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках. Спадковим майном є 1/2 частина квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2002, зареєстрованого в реєстрі № 1-3327, спадкова справа № 598, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках. Спадковим майном є 1/2 частина квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 . Право власності було зареєстровано в Сєвєродонецькому БТІ, про що на свідоцтвах про право на спадщину за заповітом проставлено відповідний реєстраційний напис на правовстановлюючому документі від 18.09.2002 та зазначено реєстровий № 328. У зв`язку із повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року РФ на територію України, м. Сєвєродонецьк (нині Сіверськодонецьк) Луганської області - є тимчасово окупованим, що змусило позивачів виїхати на територію України, що підконтрольна українській владі, є внутрішньо-переміщеними особами. Звернувшись до реєстратора з заявою щодо реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав - рішенням № 79089316 від 26.05.2025 року позивачам було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, через те, що Сєвєродонецька міська військова адміністрація Луганської області надала відповідь про те, що щодо об`єктів нерухомого майна по Сєвєродонецькій міській територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Сєвєродонецьке БТІ на паперових носіях. Відповідачем не підтверджено реєстрацію права власності у зв`язку з відсутністю паперових носіїв та перебування приміщення БТІ на окупованій території. Через відсутність зареєстрованого права власності на майно позивачів - останні позбавлені можливості навіть заявити свої права на отримання компенсації від пошкодження такого майна. Іншого способу захисту права власності позивача, ніж як звернення із даним позовом, на даний момент не існує, тому просять суд позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2025 року провадження у справі відкрите, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.
28 жовтня 2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду.
Позивачі та представники позивачів в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.
Представник відповідача - Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області в судове засідання повторно не з`явився, пропричини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом по справі встановлено наступне.
З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2002, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиця Ю.М. та зареєстрованого в реєстрі № 1-3323, спадкова справа № 678, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 його спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках. Спадковим майном є 1/2 частина квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_3 .
З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.08.2002, виданого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелиця Ю.М. та зареєстрованого в реєстрі № 1-3327, спадкова справа № 598, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 її спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках. Спадковим майном є 1/2 частина квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 .
Крім того, з вказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом вбачається, що право власності було належним чином зареєстровано в Сєвєродонецькому бюро технічної інвентаризації, про що на свідоцтвах про право на спадщину за заповітом проставлено відповідний реєстраційний напис на правовстановлюючому документі від 18.09.2002 та зазначено реєстровий № 328.
Тобто на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 43,57 кв.м., в тому числі жилої площі - 28,99 кв. м. належитьОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 1/2 частині.
З копії технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що квартира належить на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 23.08.2002 реєстрові № № 1-3323, 1-3327, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Загальна площа квартири - 43,57 кв.м., житлова площа квартири - 28,99 кв.м.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 за № 79089316 від 26.05.2025 позивачам було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, через те, що відповідачем не підтверджено реєстрацію права власності у зв`язку з відсутністю паперових носіїв та перебування приміщення БТІ на окупованій території.

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 442454347 від 06.09.2025 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у зазначеному реєстрі не зареєстроване.

Згідно до Постанови Верховної Ради України від 19.09.2024 № 3984-IX м. Сєвєродонецьк Луганської області перейменовано на м. Сіверськодонецьк Луганської області.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Пункт 5 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснює, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин.

Реєстрація права власності на квартиру Позивачами здійснено у відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, в редакції, які діяли на момент отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом - 23.08.2002.

Свідоцтво про право на спадщину віднесено до Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна, який є додатком 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис (якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа), на копії правовстановлювального документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації за формою затвердженою додатком № 9.

Отже, на правовстановлюючих документах - свідоцтвах про право на спадщину від 23.08.2002 проставлено відповідний реєстраційний напис від 18.09.2002, що Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації зареєстровано за реєстровим № 328 право власності за позивачами на 1/2 квартири після кожного спадкодавця.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване у встановленому законом порядку станом на 2002 рік. В той же час на сьогоднішній день за відсутності відповідних підтверджень зареєстрованого права власності відповідним БТІ - позивачі позбавлені можливості, як зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку на сьогодні так здійснити інші дії, стосовно майна, що їм належить, а тому позовні вимоги позивачів - підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 43,57 кв. м., в тому числі жилої площі - 28,99 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 власності на 1/2 частину квартири загальною площею 43,57 кв. м., в тому числі жилої площі - 28,99 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса реєстрації як ВПО: АДРЕСА_5 ).

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса реєстрації як ВПО: АДРЕСА_5 )

Відповідач: Сіверськодонецькаміська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області (, адреса місця реєстрації: бул.Дружби Народів, будинок 32, м.Сіверськодонецьк, Луганська область, 93400; електронна пошта: ).

Рішення суду складено і підписано 27 листопада 2025 року.

Суддя І.Г.Дубовенко