Справа № 489/596/25
Провадження № 2/489/1277/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

секретаря судового засідання Савкової К.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

встановив:

В січні 2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мотельчук Ю.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Відповідно до позовних вимог просив суд: визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису від 07 червня 2017 року №433, складеного Інгульським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вказавши в у розділі «Батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, змінивши по-батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », ім`я, прізвище, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що протягом 2015-2017 років позивач зустрічався із ОСОБА_7 , з якою мав романтичні стосунки.

Від даних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_8 .

При реєстрації народження дитини, запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки на той час позивач перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 та не було спільної заяви батьків.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2022 року у справі №201/7468/21 шлюб укладений 23.09.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірвано. Рішення набрало законної сили 07.02.2022 року. Після розірвання шлюбу, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, позивач разом із відповідачем та донькою ОСОБА_11 виїхали до Чеської республіки, де 17.09.2022 року уклали законний шлюб, про що у книзі реєстрації актів сімейного стану відділу РАЦС м. Дашіце округу Пардубіці зроблено запис за №38 на сторінці 177 у третьому томі 2022 року.

В липні 2023 року, відповідно до статті 148 СК України, прізвище ОСОБА_12 змінено з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». В відомостях про батька та мати дитини також змінено прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Позивач вважає, що його батьківські права відносно доньки порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 30.01.2025 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2025 закрито підготовче судове провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні раніше представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити, тобто позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, в попередніх судових засіданнях вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, встановив наступне.

Протягом 2015-2017 років позивач зустрічався із ОСОБА_7 , з якою мав романтичні стосунки.

Від даних стосунків 01 червня 2017 року у позивача та відповідача народилась донька ОСОБА_8 . (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

При реєстрації народження дитини, запис про батька був зроблений зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки на той час позивач перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9 та не було спільної заяви батьків.

Зазначені обставини підтверджуються копією витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян, складений на гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № 8 від 19.02.2025.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2022 року у справі №201/7468/21 шлюб укладений 23.09.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірвано. Рішення набрало законної сили 07.02.2022 року. Після розірвання шлюбу, у зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф на територію України, позивач разом із відповідачем та донькою ОСОБА_11 виїхали до Чеської республіки, де 17.09.2022 року уклали законний шлюб, про що у книзі реєстрації актів сімейного стану відділу РАЦС м. Дашіце округу Пардубіці зроблено запис за №38 на сторінці 177 у третьому томі 2022 року.

В липні 2023 року, відповідно до статті 148 СК України, прізвище ОСОБА_12 змінено з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». В відомостях про батька та мати дитини також змінено прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Позивач вважає, що його батьківські права відносно доньки порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду із даною позовною заявою.

Із змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. До обов`язків батька відносно дитини, зокрема, але не виключно, належать: виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя (ст.150 СК України), забезпечення утримання дитини до досягнення нею повноліття (ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України).

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану (ст.121 СК України). Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 р. № 96/5 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства), в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до рішення ЄСПЧ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів, якими доведено факт батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені у позові, обґрунтування вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису від 07 червня 2017 року №433, складеного Інгульським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вказавши в у розділі «Батько» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, змінивши по-батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », ім`я, прізвище, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Миколаївського апеляційного суду.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя Г.С.Костюченко

Повний текст судового рішення складено 03.12.2025.