Справа №461/6234/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м.Львів Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Курилюк А.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Камінської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участі третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він є сином та спадкоємцем усього спадкового майна померлого батька ОСОБА_4 .

Зазначає, що його батько за життя отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Батько позивача для захисту своїх прав звертався з адміністративними позовами до суду. Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду було зобов`язано відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії останнього.

В подальшому, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4 та згідно наданих розрахунків сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена останньому за період з квітня 2019 року по березень 2023 року склала 198072,61 грн. та за період з липня 2021 року по вересень 2023 року 50298,24 грн.

Позивач зазначає, що після смерті батька він подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом, а нотаріусом відкрито та зареєстровано спадкову справу.

Також, позивач вказав, що звертався до відповідача із заявою про виплату йому недоотриманої пенсії батька, однак йому було відмовлено.

Позивач зазначає, що оскільки його батьку за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішень Львівського окружного адміністративного суду, а він, як спадкоємець за заповітом, в установленому законом порядку прийняв спадщину після його смерті, однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану доплату до пенсії не отримав, то відповідно він набув права на її отримання в судовому порядку.

У зв`язку з вищенаведеним, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просив суд:

-визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману доплату до пенсії у розмірі 248370, 85 грн.;

-cтягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на його користь грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , у вигляді недоотриманої доплати до пенсії у розмірі 248370, 85 грн.

-

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 21.10.2025 року задоволено клопотанян представника позивача та залучено до участі у справі, в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 26.11.2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача адвокат Козоріз О.О. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, однак підтвердила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_4 , на підставі рішень Львівського окружного адміністративного суду, була нарахована, але фактично не виплачена доплата до пенсії.

У поданому до суду відзиві зазначила, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. Зазначила, що вказана норма закону є спеціальною щодо інших норм законодавства України і виключно нею регламентовано порядок виплати сум пенсії за вислугу років, які залишилися недоодержаними у зв`язку із смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Вказала, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у справі № 380/19105/22 та рішення від 23.05.2023 року у справі № 380/7927/23 носили зобов`язальний характер. Зазначеними рішеннями не присуджено конкретну суму пенсії, яку належить виплатити ОСОБА_4 . Додатково наголосила, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести необмеженій кількості осіб.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій зазначила, шо проти задоволення позову не заперечує та просить здійснювати розгляд справи без її участі.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у справі № 380/19105/22, яке набрало законної сили 03.03.2023 року, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.11.2022 №С/10021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням проведених раніше виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 року у справі № 380/7927/23, яке набрало законної сили 23.06.2023 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) перерахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_4 щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно розрахунків на доплату (виплату, утримання пенсії) за пенсійною справою № ХВ 40249 (пенсіонер ОСОБА_4 ) після перерахунку пенсії, здійсненої Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

-на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у справі № 380/19105/22 сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по березень 2023 року склала 198072,61 грн.;

-на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 року у справі № 380/7927/23 сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_4 за період з липня 2021 року по вересень 2023 року склала 50298,24 грн.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Згідно витягу про реєстрацію спадкової справи в спадковому реєстрі № 75002015 за заявою ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Шемечко І.Я. було відкрито та зареєстровано спадкову справу № 71672196.

ОСОБА_2 є сином померлого пенсіонера ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та є єдиним спадкоємцем усього спадкового майна померлого за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 6/2025, витребуваної судом за клопотанням сторони позивача, заповітом віл 05.12.2023 року.

Судом також встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 09.06.2025 року було відмовлено ОСОБА_2 у виплаті недоотриманої пенсії батька ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що вони були зареєстровані за різними адресами.

Мотиви прийняття рішення судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1, ч.10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

При постановленні вказаного рішення, суд керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), відповідно до яких статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК).

Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме томуу членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Зміст вказаної статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України та із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Крім того, суд наголошує, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у справі № 380/19105/22 від 23.05.2023 року у справі № 380/7927/23, які набрали законної сили було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 .

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації права позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, а саме нарахованої ОСОБА_4 , але не виплаченої відповідачем доплати до пенсії.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи те, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року у справі № 380/19105/22 від 23.05.2023 року у справі № 380/7927/23, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 , однак суми пенсії за результатами проведеного перерахунку в розмірі 198072,61 грн та в розмірі 50298,24 грн, що йому належали, залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 успадкував належні спадкодавцю суми недоотриманої пенсії відповідно до положень 1227 ЦК України, а тому такі підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на його користь.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до переконання, що витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1986,96 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману доплату до пенсії у розмірі 248370 (двісті сорок вісім тисяч триста сімдесят) гривень 85 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 , грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , у вигляді недоотриманої доплати до пенсії у розмірі 248 370 (двісті сорок вісім тисяч триста сімдесят) гривень 85 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1986 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) грн.96 коп.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач. ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко