Справа № 159/6147/25
Провадження № 2/159/1999/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У вересні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») через систему Електронний суд звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 683254682 від 16.04.2019 у розмірі 19393,16 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.04.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Тутахел Ромин Ниязмохаммад уклали у формі електронного документа з використанням електронного підпису договір №683254682 про надання споживчого кредиту в розмірі 8430 грн. Того ж дня ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти на банківську картку, зазначену відповідачем.

На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до нього право вимоги за цим кредитним договором перейшло спочатку до ТОВ «Таліон Плюс», в наступному - до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020), а на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 - до ТОВ «Юніт Капітал».

Станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 19393,16 грн, з них 7038,62 грн тіло кредиту, 12354,54 грн проценти.

Ураховуючи наведене позивач просив стягнути з Тутахела Ромина Ниязмохаммада 19393,16 грн кредитної заборгованості, 2422,20 грн судового збору, 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Суд ухвалою від 05.09.2025 відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 за даними демографічного реєстру не значиться зареєстрованим чи знятим з реєстрації, про час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також повістка скерована на електронну пошту, зазначену у матеріалах справи. В судове засідання відповідач не з`явився, правом подати відзив не скористався.

Керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 09.12.2025.

Суд встановив, що відповідач з метою отримання кредиту за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www. monyeveo.ua, пройшов реєстрацію за персональними даними, створив Особистий кабінет, подав Заявку на отримання коштів, вказав банківську карту для перерахунку, електронну адресу, підтвердив ознайомлення із Правилами надання коштів.

Алгоритм дій відповідача відображений у довідці первісного кредитора (а.с.60, 82).

16.04.2019 відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронний кредитний договір № 683254682 про надання споживчого кредиту, підписавши договір одноразовим ідентифікатором.

За умовами договору кредит в розмір 8430 грн (п.1.1) наданий в безготівковій формі на 30 днів (п.1.3) зі сплатою 0,91% в день. Проценти за понадстрокове користування коштами в порядку ч.2 ст.625 ЦК України визначені у п.4.2, п.4.3 Договору.

Того ж дня ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу 8430 грн, що підтверджено отриманою судом за клопотанням позивача банківською інформацією з АТ КБ «Приватбанк», а також довідкою про платіжну операцію (а.с.62).

19.05.2019 відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додаткову угоду, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору продовжений строк кредиту на 30 днів. На дату укладення додаткової угоди позичальник сплачує нараховані проценти та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 16.05.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,52% в день.

19.06.2019 відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ще одну додаткову угоду, відповідно до якої у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору продовжений строк кредиту на 30 днів. На дату укладення додаткової угоди позичальник сплачує нараховані проценти та пеню, у випадку її наявності. Починаючи з 15.06.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,52% в день.

Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.15-18) станом на 25.06.2025 за відповідачем по кредитному договору №683254682 від 16.04.2019 обліковується заборгованість в розмірі 26 365,57 грн, з них 7038,62 грн основного боргу, 12354,54 грн проценти, 6972,41 грн штрафні санкції.

У розрахунку відображені внесені відповідачем платежі: 19.05.2019 2686,00 грн, 18.06.2019 4850 грн, 19.06.2019- 385,00 грн.

28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, котрими сторони у п. 8.2 визначили більш тривалий строк договору.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №46 від 24.09.2019 (а.с.41) до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21348,13 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту 7038,62 грн, по процентам 14309,51 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до пункту 2.1 розділу 2 даного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 03.08.2021 та 30.12.2022 між сторонами укладені додаткові угоди на продовження строку дії договору.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19393,16 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 7038,62 грн, по процентам 12354,54 грн (а.с.32).

04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) і ТОВ «Юніт Капітал» (Фактор) укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю.

Згідно з витягом з Реєстру боржників (а.с.24) клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості за кредитним договором №683254682 від 16.04.2019 до відповідача в сумі 26 365,57 грн, з них 7038,62 грн основного боргу, 12354,54 грн проценти, 6972,41 грн штрафні санкції.

До стягнення в позові заявлено 19393,16 грн, з них 7038,62 грн тіло кредиту, 12354,54 грн проценти.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Кредитний договорів, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. При укладенні договору відповідач пройшов ідентифікацію за паспортними даними, номером мобільного телефону і електронною адресою.

Відповідач, підписавши договір, не лише погодив його умови, але й скористався кредитними коштами, які перераховані на вказаний ним рахунок.

Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована особа, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належні оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр боржників, докази оплати за договором.

Позивач довів право вимоги за кредитним договором, суду надані договори факторингу, реєстр боржників, квитанції про сплату фінансування (а.с.19-55).

Так, 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.3, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

28.11.2019 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11-2018, згідно якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в іншій редакції, а саме, що строк дії цього договору закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №46 від 24.09.2019 (а.с.41) до фактора перейшло право вимоги до відповідача.

На підставі договору факторингу від 05.08.2020 та Реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» продане ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Згідно з договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 та Реєстром боржників (а.с.24) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості за кредитним договором №683254682 від 16.04.2019.

Надані позивачем копії договорів факторингу та реєстрів прав вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Щодо заявленої до стягнення позивачем суми заборгованості, суд зазначає таке.

За умовами укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем кредитного договору №683254682 від 16.04.2019 кредит в розмірі 8430 грн наданий на 30 днів до 16.05.2019 під 0,91 % в день.

Згідно з розрахунком заборгованості первісний кредитор за 30 днів нарахував за ставкою 0,91% в день (76,71) 2301,30 грн процентів. Загальний розмір заборгованості склав 10731,30 грн.

19.05.2019 відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додаткову угоду, якою продовжений строк кредиту з 16.05.2019 на 30 днів під 1,52% в день. Зазначені у розрахунку проценти 128,13 грн в день до 15.06.2019 відповідають умовам договору.

Відповідач 19.05.2019 вніс платіж в розмірі 2686,00 грн, який зарахований на погашення процентів та 0,28 грн на тіло кредиту.

19.06.2019 відповідач уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ще одну додаткову угоду, строк кредиту продовжений з 15.06.2019 на 30 днів тобто до 15.07.2019 під 1,52% в день.

Сплачені відповідачем 18.06.2019 кошти в розмірі 4850 грн та 19.06.2019 385,00 грн зараховані на проценти і частково тіло кредиту.

Згідно з розрахунком заборгованості на останній день кредитування 15.07.2019 заборгованість відповідача становила 9820,36 грн, з яких 7038,62 грн основного боргу і 2781,74 грн проценти.

Первісний кредитор продовжив нарахування процентів поза обумовленого строку кредиту, що призвело до збільшення розміру процентів до заявлених позивачем.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом позовної заяви та розрахунку боргу позивач не ставить вимогу про стягнення процентів на підставі статті 625 ЦК України. Позивач також не надав суду доказів пролонгації кредитного договору після 15.07.2019.

Згідно з приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Ураховуючи правові висновки Верховного Суду, суд вважає необхідним, окрім неповернутого основного боргу 7038,62 грн, стягнути з відповідача на користь позивача проценти за правомірне користування кредитними коштами в межах строку кредитування з 16.04.2019 до 15.07.2019 в розмірі 2781,74 грн. В решті позову відмовити.

Загальний розмір задоволених позовних вимог 9820,36 грн (7038,62 + 2781,74), що складає 50,64% від заявлених до стягнення 19393,16 грн (7038,62 +12354,54).

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини першій статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1226,70 грн судового збору (2422,40х50,64%:100).

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на зазначені положеннями ЦПК України суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» адвокат Тараненко А.І. долучив до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», додаткову угоду №2, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012, довіреність від 05.06.2025, ордер, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 на суму 7000 грн, в якому визначено, що вартість складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду становить 5000 гривень за 2 години, вивчення матеріалів справи 1000 гривень, підготовка запитів і клопотання про витребування доказів 500+500 грн. Позивачем на час подання позову послуги адвоката не оплачені.

Враховуючи характер спірних правовідносин, малозначність справи, розмір заявленої кредитної заборгованості, обсяг правничої допомоги, яка реально та фактично була необхідною для захисту інтересів позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам тобто 7000х50,64=3545 грн

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 128, 137, 141, 247, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 6, 207, 263, 512-514, 530, 536, 626-628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 683254682 від 16.04.2019 в розмірі 9820 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять) гривень 36 копійок, з них 7038,62 грн основного боргу, 2781,74 грн проценти.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) гривень 70 копійок судового збору та 3545 (три тисячі п`ятсот сорок п`ять) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , адреса: м.Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 09.12.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК