Виноградівський районний суд Закарпатської області
_________________________________________________________________________
Справа № 299/2523/16-ц
Номер провадження 8/299/3/24
У Х В А Л А

08.12.2025 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання О.М.Стрижак, за участю заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника заявників адвоката Є.М.Мелая, представника позивача ОСОБА_3 адвоката Б.М.Дидинської, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2016 року по справі №299/2523/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2016 року по справі №299/2523/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

Заява мотивована тим, що в провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області знаходилась на розгляді цивільна справа №299/2523/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги позивача по справі ОСОБА_3 , вирішено задоволити в повному обсязі. Рішення не оскаржувалося.

Задовольняючи позов, суд виходив з тих обставин, що покійний батько заявників - осіб, які не брали участі у справі, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідального розпорядження на момент своєї смерті не залишав, він не був одружений, а тому єдиними спадкоємцями за законом є його рідні брати. Оскільки, позивачем по справі ОСОБА_3 було приховано від суду дійсні та правдиві відомості про наявність належних відповідачів, а саме спадкоємців першої черги за законом - дітей спадкодавця, а також не залучено до розгляду справи третю особу без самостійних вимог - відповідну сільську, селищну, міську раду, як органу на території якого знаходиться нерухоме майно щодо якого не має відомостей про наявність належно оформлених правовстановлюючих документів на це майно. Не було залучено до розгляду справи в якості належного відповідача і матір заявників - колишню дружину спадкодавця ОСОБА_8 , як співвласницю житлового будинку, оскільки такий був побудований та введений в експлуатацію спадкодавцем ОСОБА_7 у 1985р., перебуваючи в шлюбі з матір`ю його дітей.

Отже, пред`явити позов про визнання права власності на спірний будинок у порядку спадкування, позивач ОСОБА_9 , міг би тільки на 1/4 частини, а не в цілому у разі відсутності спадкоємців першої черги за законом.

Так, 05.09.2024 року, заявниця по справі, спадкоємець першої черги за законом, яка не брала участі у справі та не була залучена, як належний відповідач, донька спадкодавця ОСОБА_7 , який похмер 01.02.2016р. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Стойки С.М., із заявою про прийняття спадщини, після смерті її батька, оскільки бажала разом зі своїм братом - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належно оформити свої спадкові права, після смерті батька, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду. Про існування рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2016 року по справі №299/2523/16-ц заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_11 стало відомо 30.09.2024р., після укладення договору про надання правової дороги з адвокатом, подання заяви до Виноградівського районного суду заяви про надання копії рішення суду, його отримання та надання консультації.

Також, заявник ОСОБА_11 , повідомив, що проживав у спадковому будинку батька ОСОБА_7 , разом зі своєю сестрою та матір`ю, до того часу поки батько не прогнав їх з дому, бо через зловживання спиртними напоями часто влаштовував сварки та побиття, після чого їхня мати - ОСОБА_12 подала на розлучення та стягнення аліментів на їхнє з сестрою утримання. Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_13 - діти спадкодавця ОСОБА_7 , на підтвердження викладених ними обставин та підстав для перегляду рішення за нововивченими обставинами надали копії відповідних документів, які додані до цієї заяви. Зокрема, заявник ОСОБА_11 повідомив, що як на момент смерті батька був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 доказом чому є довідка видана виконавчим комітетом Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 11.11.2009 року за №446 так і довідка видана старостою Фанчиківського старостинського округу Виноградівської міської ради за №10-20/608 від 30.08.2024 року, та довідкою за №20.10-20/626 від 06.09.2024 року, яка видана старостою Фанчиківського старостинського округу Виноградівської міської ради заявниці ОСОБА_1 про зареєстрованих осіб в будинку за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті її батька, згідно запису в по господарській книзі.

Заявниця ОСОБА_1 , також надала оригінали довідок Виноградівського районного відділу ДВС Закарпатської області, які були адресовані боржнику та стягувану у виконавчому провадженні, тобто її матері та батьку, зокрема постанову про відкриття виконавчого провадження про наявність утвореної заборгованості по сплаті аліментів щодо ОСОБА_7 , про відмову боржника ОСОБА_7 у передачі нерухомого майна в погашення боргу за аліментами, про накладення арешту на майно, оскільки таке спільно нажите зі стягувачем та належить їхнім дітям.

За таких обставин, для подання заявниками заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у зв`язку із зловживанням процесуальним правом позивачем ОСОБА_3 , ШЛЯХОМ введення суд в оману, сфальсифікувавши докази та приховавши дійсні обставини справи та спадкоємців першої черги, подавши до суду завідомо безпідставний позов у спорі, який має очевидно штучний характер, заявники ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , мають право заявити перед судом про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, оскільки на момент розгляду справи існували та на надалі існують такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а тому заявники просять суд їх заяву задоволити.

В судовому засіданні заявники та їх представник повністю підтримали довди своєї заяви та просила її повністю задоволити; представник позивача заперечувала проти задоволення даної заяви, посилаючись на її необґрунтованість, зокрема і на пропушещення заявниками строку для звернення про перегляд судового рішення, яке вже набуло законної сили, а відтак, заслухавши сторони та дослідивши надані ними докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до наступного.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи дану справу суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.423 ЦПК України рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або винятковими обставинами. Підставами для перегляду рішення за нововиявленйми обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При перегляді судового рішення за нововиявленими або винятковими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З матеріалів справи вбачається, що спірним Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2016р. позов ОСОБА_3 було задоволено, визнано за ним право власності в порядку спадкування як спадкоємця другої черги за законом на спадковий будинок. Заявники вважають , що позивач неправомірно не залучив до справи їх, дітей покійного спадкодавця, як спадкоємців першої черги, не залучив їхню маму, Козьму/ у шлюбі ОСОБА_14 , як співвласницю житлового будинку та третю особу без самостійних вимог - сільську раду на території якої знаходиться спірний будинок. Вони вважають, що невірно встановлено спадкову масу, тому що їхня мама, яка розлучилась з батьком більше як 20 років, має право на частку у спільному майні подружжя.

Так, в провадженні Виноградівського районного суду 07.10.2025р. знаходиться цивільна справа за №299/2523/16-ц про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду про визнання права власності на спадкове майно за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якій заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до Виноградівського районного суду із заявою про перегляд судового рішення від 26 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами, оскільки їхній батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

05.09.2024 року ОСОБА_15 ,- донька спадкодавця звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Стойки С.М. із заявою про прийняття спадщини пісдя смерті батька , оскільки бажала разом із братом ОСОБА_16 належно оформити свої спадкові права. Нотаріус відмовила, в зв"язку з пропуском строку для прийнятття спадщини , порекомендувала звернутись до суду.

В заяві заявники пишуть, що лише 30 вересня 2024 року заявникам стало відомо про існування рішення Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2016 року, а відатк заявники вважають, шо мало місце зловживання процесуальним правом позивачем ОСОБА_3 шляхом введення в оману суда, а тому це є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Так, відповідно до вимог ст.423 ЦПК України рішення, підставами для перегляду рішення за нововиявленйми обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При перегляді судового рішення за нововиявленими або винятковими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З огляду на подані заявниками докази суд вважає, що ними не наведено жодної підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, у відповідності до статті 423 ЦПК України, оскільки в заяві лише зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, який має очевидно штучний характер, проте такої підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в статті 423 ЦПК України не передбачено.

Суд виходить з того, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою ст.423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявниками умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Отже суд приходить до висновку, що наведені заявниками обставини щодо перегляду заочного рішення суду від 26 жовтня 2016 року в розумінні статті 423 ЦПК України не є нововиявленими обставинами, за яких може бути скасовано судове рішення за правилами Розділу УГлави З ЦПК України.

Між тим, Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав- учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Окрім того, за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Цей строк є присічним, а тому поновленню не підлягає.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі справа № 2-1014/98.

З огляду на вищезазначене, суд важає, що заявники обрали невірний спосіб захисту своїх інтересів, оскльки вони невірно трактують, що таке нововиявлені обставини.

Зокрема, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Заявники не були учасниками процессу, а відатк, якщо вони вважають, що їхні процесуальні права порушені, то вони мають право звернутись до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду у відповідності до статті 352 ЦГІК України.

Таке право заявників гарантоване ч.1 ст. 352 ЦПК України, відповідно до якої якщо учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (ао) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окрім того, як вбачається з даних довідок, виданими старшим виконавцем Виноградівського відділу ДВС Закарпатської області 09.03.2000р., 21.11.2000р. та 13.12.2000рю., які надали суду самі заявники, ні колишня дружина покійного ОСОБА_7 , ні діти спадщину не прийняли, в 6-ти місячний строк не звертались із заявами до нотаріуса на прийняття спадщини, за вказаною адресою з батьком не проживали на день його смерті . Після розлучення батьків діти проживали з матір"ю в АДРЕСА_2 , а відтак, впорядку ст.1268 ЦК УКраїни вони спадщину не прийняли.

Відповідно до вимог та керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,223,259,263-265,423-429 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , правонаступника ОСОБА_4 його мати ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.10.2016р. по справі №299/2523/16-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судової ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Надопта А. А.