КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/7870/25 Головуючий у суді І інстанції: Янченко А.В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

08 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Болотова Є.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано 19.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 449 - розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 211 грн 20 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 26 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху та роз`яснено апелянту право в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені недоліки, а саме: подати до Київського апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

Так, копію вказаної ухвали Київського апеляційного суду супровідним листом від 19 вересня 2025 року було направлено ОСОБА_1 на зазначену ним у своїй апеляційній скарзі поштову адресу для листування, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 59).

15 жовтня 2025 року зазначений лист повернувся до суду апеляційної інстанції з відміткою про невручення поштового відправлення по причині: «закінчення встановленого терміну зберігання» (а.с. 60-61).

06 листопада 2025 року вказану ухвалу Київського апеляційного суду повторно направлено ОСОБА_1 на поштову адресу реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_2 , однак 01 грудня 2025 року зазначений лист повернувся до Київського апеляційного суду з відміткою про невручення поштового відправлення по причині: «закінчення встановленого терміну зберігання», що відповідає інформації з відкритих джерел офіційного веб-сайту АТ Укрпошта за трекінгом відстеження поштового відправлення: R00.

У справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 (провадження №61-11723св22).

Таким чином, оскільки поштова кореспонденція була направлена відповідачу ОСОБА_1 на зазначену ним у апеляційній скарзі адресу листування та адресу місця реєстрації, суд апеляційної інстанції вважає, що в достатній мірі виконав обов`язок щодо повторного повідомлення відповідача про наявність ухвали Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року.

Разом з цим, вказані в ухвалі Київського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху вимоги станом 08 грудня 2025 року відповідачем не усунені.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що повернення апеляційної скарги за наявних обставин відповідає не лише нормам національного законодавства, а й практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка вказує на те, що право на доступ до суду не є абсолютним. Зокрема, у справі Осман проти Сполученого Королівства та інших Суд наголошував на необхідності дотримання заявниками процесуальних правил, встановлених національним законодавством.

Надання апеляційним судом двох можливостей для усунення недоліків свідчить про гнучкий підхід та дотримання принципу справедливого судового розгляду, що також відповідає міжнародним стандартам. Однак, нехтування ОСОБА_1 цими можливостями протягом розумного строку є проявом його власної недбалості, а не перешкодою з боку суду.

Таким чином, повернення апеляційної скарги, яка була подана без заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року із зазначенням поважних підстав для його поновлення, є обґрунтованим і пропорційним заходом, спрямованим на забезпечення правової визначеності в судовому процесі.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

З огляду на вищенаведене, оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто не було, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 357 України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
Судді С.Г. Музичко Є.В. Болотов