Справа № 725/8694/25
Провадження № 2/727/3192/25
04 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Заверусі Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Встановив:
Короткий зміст позовної заяви та її доводи
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 03.12.2024 відповідач приєднався до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та підписав Заяву-Договір №2024/І_С/000-135334, яка разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, кредитним договором №2024/ОВР/000-036025 від 03.12.2024, інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифи є договором комплексного банківського обслуговування, відповідно до умов якого програма кредитування «Еко кредитка» передбачає орієнтовну суму кредиту 10 000,00 грн, можлива сума - до 300 000,00 грн, строк кредитування: 12 місяців зі сплатою відсотків, пільговий період, процентна ставка 45% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість: 50% річних.
При укладенні вказаного договору банк надав відповідачу повну інформацію про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту безпосередньо в заяві.
Рух справи в суді
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справ у до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Аргументи учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Обставини справи, встановлені судом
Договір укладено у письмовій формі шляхом підписання Клієнтом та уповноваженим представником Банку Заяви-договору у вигляді Електронного документа, який створено та підписано в інформаційно-комунікаційній системі, що використовується Сторонами, шляхом накладання Кваліфікованого електронного підпису Сторін в форматі, який відображається на екранах різних технічних засобів електронних комунікацій зі збереженням цілісності (зміст тексту договору не втрачено і не змінено з моменту його укладення) та читабельності. Підписанням Електронного документу Клієнт приєднався до Публічної частини Договору, умови якої розміщені Банком на Сайті Банку та підписані КЕП Уповноваженої особи Банку (п.5.14 кредитного договору №2024/І_С/000-135334)
Відповідно до умов договору сторонами погоджені всі істотні умови договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та для кредитних договорів.
Відповідач отримав від банку інформацію, що вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання заяви-договору (п.3.1 договору №2024/І_С/000-135334) та ознайомився з діючими тарифами на обслуговування платіжної картки, отримав примірник тарифів (п. 4 «Умови, основні параметри споживчого кредитування» договору №2024/І_С/000-135334).
Відповідно до абз. 2 п. 3.3.8.2. Правил сторони домовилися, що на підставі оформленої належним чином Заяви Договору, якою Клієнт замовив Кредит, Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення за Субрахунком Клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій з використанням Картки, а Клієнт зобов`язується повернути Банку кредитні кошти та проценти за користування Дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими Правилами, Програмою кредитування та Заявою Договором(документ сформований у системі «Електронний суд» під назвою 1-2414-C4CDAE80-B0D2-11F0-A085-F6AE4D655D00.pdf»).
Згідно з п. 3.3.20. Правил сума заборгованості за Дозволеним овердрафтом має бути погашена у повному обсязі не пізніше останнього дня строку його дії (за виключенням випадків, коли Банком прийняте рішення продовжити дію Дозволеного овердрафту на новий строк).
Відповідно до п. 3.4.6.2. Правил на суму строкової заборгованості за Лімітом Дозволеного овердрафту Банк нараховує проценти за Базовою процентною ставкою, розмір якої є фіксованим протягом строку дії Ліміту Дозволеного овердрафту та може бути змінений, в тому числі при пролонгації строку дії Ліміту Дозволеного овердрафту, у порядку, визначеному цими Правилами.
Відповідно до п. 3.4.6.3. Правил на суму простроченої заборгованості за Дозволеним овердрафтом Банк нараховує проценти за підвищеною процентною ставкою, розмір якої є визначається програмою кредитування. Простроченою вважається заборгованість, по якій настав термін виконання зобов`язань Клієнта за Договором щодо обов`язкового погашення суми заборгованості за Дозволеним овердрафтом (частини заборгованості), та у цей термін зазначені зобов`язання не виконані (не повністю виконані) Клієнтом.
Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою/продуктом «Кредитна картка «ЕКО кредитка» (а.с. 29-30).
Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надав кредитні кошти шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту, здійснював банківське обслуговування рахунків, а ОСОБА_1 використав кредитні кошти, що підтверджується Випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (а.с. 23-25).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Приписами ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення черговоїчастини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Висновки за результатами судового розгляду
За змістом вказаних норм, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцю ту суму кредиту, яка була ним отримана на підставі такого договору.
Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» 03.12.2024 укладено Договір карткового рахунку шляхом підписання заяви-договору, відповідно до якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит згідно з визначеним банком кредитним лімітом.
Заява -договір містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу.
У заяві-договорі міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, відповідно до умов договору.
Підписавши власноручно Заяву-договір від 03.12.2024, відповідач підтвердив, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови Договору цілком зрозумів та прийняв їх.
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.
На підтвердження наявності заборгованості та її розміру Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» подав до суду виписку по кредитному договору.
Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. та від 17.12.2020 у справі №278/2177/15 дійшов висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
Як вбачається з виписки по Кредитному договору, відповідач користувався кредитними коштами за договором, укладеним 03.12.2024 однак взятих на себе зобов`язань перед позивачем щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконав, відсотки за користуванням кредитом не сплатив, у зв`язку із чим виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками.
Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи те, що позов задоволено судом у повному обсязі з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 512, 514, 516-518, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 09 грудня 2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: