Справа № 624/1163/25
провадження №2-н/624/74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Кайдашов В.С звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.

10.12.2025 від боржника ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання про відмову у видачі судового наказу, оскільки наданий стягувачем документ про проживання із ним дитини не відповідає дійсності, так як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать довідки. Також звернула увагу суду на те, що 25.11.2025 старостою Бесарабівського старостинського округу Кегичівської селищної ради була видана довідка № 15-39/184 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 до листопада 2025 року, тобто станом на день видачі довідки від 13.11.2025 № 15-39/180 щодо проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, яка долучена до заяви, не відповідає дійсності, вона була складена без перевірки фактичного місця знаходження дитини та всупереч офіційним документам.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Наказне провадження є одним із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощеність, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма; на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; відсутність стадійності цивільного процесу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, оскільки заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються і перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.4, 5 ч. 2 ст.163 ЦПК України).

Порядок розгляду заяви про видачу судового наказу врегульований ст. ст. 165, 167 цього Кодексу, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України якої визначено, що суддя, встановивши, що заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, відмовляє у видачі судового наказу.

З аналізу положень ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183, ч. 3 ст. 184 СК України вбачається, що право на звернення до суду із заявою в порядку наказного провадження про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина, та на утриманні якого вона знаходиться.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачем в обґрунтування вимог заяви не надано доказів, що у своїй сукупності свідчили б про знаходження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні у заявника ОСОБА_1 . Крім цього, до матеріалів справи долучені сторонами наказного провадження взаємовиключні довідки місця проживання малолітньої дитини, відтак суд позбавлений можливості встановити факт проживання заявника з малолітнім сином та перебування останнього на його утриманні, оскільки ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Де проживає дитина на сьогоднішній день докази сторонами не надані.

Крім того, ОСОБА_2 двічі зверталася до суду з аналогічною заявою про стягнення аліментів, а ОСОБА_1 подавав клопотання про відмову у видачі судових наказів. Суддею було відмовлено у видачі судових наказів.

За таких обставин суддя вбачає наявність між батьками дитини спору про право щодо того хто з них має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, для вирішення якого необхідним є встановлення факту з ким з батьків дійсно проживає дитина та на чийому утриманні перебуває. З наданих батьками дитини пакетів документів дійсність цього факту встановити неможливо. За таких обставин заява не може бути розглянута в порядку наказного провадження, у зв`язку з чим суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з п.п. 4 та ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.163,165,166 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддя

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя Т.В. Богачова