Справа № 588/1718/25
Провадження № 2/588/695/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Усенко М.І. у вересні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що 23.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 101214478, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн з умовою сплати відсотків, комісії за надання кредиту на умовах та у терміни, визначених договором. Відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредиту.

29.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 101214478 від 23.04.2024.

Станом на дату подання позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 60774,77 грн, із яких: 10000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 45774,77 грн прострочена заборгованість за процентами; 5000 грн сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання.

Позивачем було надіслано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за вих. № 23869435/218 від 10.09.2025.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 101214478 від 23.04.2024 у розмірі 60774,77 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2025 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2025 представник відповідача адвокат Сумцов Є.С. подав додаткові пояснення у справі у яких вказав, що відповідач категорично не погоджується із проведеним позивачем розрахунком відсотків за користування кредитом, оскільки розрахунок здійснений всупереч визначеним спеціальним законом обмежень, де максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Загальна кількість днів користування кредитними коштами за період із 23.04.2024 (дата укладення договору) до 17.04.2025 (дата проведення позивачем розрахунку) становить 360 днів. Тобто, обчислюючи розмір процентів за користування кредитом за ставкою 1% слід вважати, що такі становлять 36000 грн (10000 грн х 1,0%/дн х 360 дн/100% = 36000). Нарахування неустойки у період дії воєнного стану в Україні суперечить вимогам чинного законодавства та не підлягає задоволенню. Крім того, представник заявив клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу вважаючи заявлений розмір 8000 грн необґрунтованими. Тому представник відповідача просить: 1) позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46000 грн, із яких: 10000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 36000 грн сума заборгованості за відсотками; 2) зменшити розмір судових витрат позивача; 3) стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на отримання правничої допомоги у орієнтовному розмірі 5000 грн.

10.12.2025 представник позивача Усенко М.І. подав відповідь на додаткові пояснення сторони відповідача, у яких вказав, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. За договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом №3498-ІХ, у тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору. При цьому, денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Договір про споживчий кредит № 101211478 був укладений сторонами 23.04.2024, враховуючи п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки та роз`яснення Національного банку України після 22.04.2024 застосовується відсоткова ставка не більше 1,5%. Пунктами 1.5.2 а 1.5.3 кредитного договору встановлено, що у пільговий період денна процентна ставка становить 0,01%, а в поточний період 1,40%. Тобто на момент укладання договору максимальний розмірі денної процентної ставки становив 1,5%, а у договорі визначена максимальна денна процентна ставка становила 1,4%, що відповідає вимогам законодавства. Також жодним нормативним актом не визначено обов`язку кредитодавців здійснити перерахунок нарахованих процентів у відповідності до визначеної максимальної процентної ставки. Відповідач укладаючи кредитний договір з ТОВ «МІЛОАН» погодився із запропонованою відсотковою ставкою та порядком нарахування відсотків, тобто вважав умови кредитного договору прийнятними для себе, враховуючи наявну пропозицію на ринку кредитування. Отже, пред`явлена у позові сума заборгованості відповідача відповідає кредитному договору, чинному законодавству та узгоджується з судовою практикою. Розмір нарахувань від ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 101211478 від 23.04.2024 за період із 24.04.2024 по 29.08.2024 складає: тіло кредиту -10000 грн; відсотки за користування кредитом 12985,60 грн; неустойка 5000 грн, а всього 27985,60 грн. Так як на момент укладання договору відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т від 29.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КПІТАЛ» строк кредитування не сплив, вторинний кредитор має право нараховувати відсотки на ідентичних умовах кредитного договору, які й були нараховані за період з 30.08.2024 по 18.04.2025 у сумі 32340 грн. При формуванні розрахунку заборгованості новим кредитором була технічна помилка, після виправлення якої сума заборгованості за договором складає 27985,60 грн (нарахування від ТОВ «МІЛОАН») + 32340 грн (нарахування від ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») = 60325,60 грн. Від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання позичальник не звільняється і неустойка (штраф) підлягає стягненню з відповідача, оскільки договір про споживчий кредит був укладений після 23.01.2024. Також представник позивача вказав, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн є обґрунтованим та документально підтвердженим, тому підлягає відшкодуванню.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача у відповіді на додаткові пояснення вказав, що просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у додаткових поясненнях також вказав, що просить провести судове засідання по справі без участі сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого.

Судом установлено, що 23.04.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 101214478, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 10000 грн на строк 360 днів (до 18.04.2025) з умовою сплати: процентів за користування кредитом: протягом першого розрахункового періоду за ставкою 3,65% річних (тобто 0,01% у день) на фактичну заборгованість за кредитом, а протягом решти строку кредитування за стандартною ставкою 511,00% річних (тобто 1,4% у день) від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Також сторони погодили можливість пролонгації договору, графік платежів, відповідальність сторін у виді сплати штрафу в розмірі 700 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів за графіком, якщо порушення триває більше ніж 6 днів, а також інші умови кредитування (а.с. 6-14).

Зазначений кредитний договір був укладений між сторонами у формі електронного документа із відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, у якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні мови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов вказаного договору, ТОВ «МІЛОАН» на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 23.04.2024 було перераховано кредитні кошти у розмірі 10000 грн (а.с. 15).

29.08.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 29.08.2025, у тому числі й до ОСОБА_1 за договором № 101214478 від 23.04.2024 у розмірі 27985,60 грн, із яких: 8800 грн залишок заборгованості по кредиту; 1200 грн залишок простроченої заборгованості по кредиту; 985,60 грн залишок нарахованих процентів; 12000 грн залишок прострочених нарахованих процентів; неустойка 5000 грн (а.с. 15-16, 19-30).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях із відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 23.04.2024 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН».

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 60325,60 грн, із яких: 10000 грн тіло кредиту; 45325,60 грн заборгованість за процентами; 5000 грн неустойка (а.с. 73-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд частково не погоджується із вказаним розрахунком зважаючи на таке.

Кредитний договір № 101214478 був укладений між сторонами 23.04.2024 та строк дії договору визначено тривалістю 360 днів.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказані положення набрали чинності 24.12.2023 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, на момент укладення кредитного договору № 101214478 від 23.04.2024 чинним законодавством було чітко визначено максимальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а також після закінчення цього строку.

Таким чином, умови кредитного договору про сплату відсотків за ставкою що перевищує установлену законом максимальну відсоткову ставку суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Відтак нарахування позивачем відсотків, у розмірі 1,4 % на день після закінчення 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», за незаконною ставкою, є також незаконним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за період з 21.08.2024 по 17.04.2025 розмір відсотків за користування відповідачем кредитними коштами за ставкою 1 % на день має становити 24000 грн.

Разом з тим, нарахування позивачем відсотків за період із 24.04.2024 по 23.05.2024 за ставкою 0,01% на день в сумі 30 грн та за період з 24.05.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,4 % на день в сумі 12460 грн є правомірним, тому суд погоджується з таким розрахунком.

Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками по кредитному договору перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» складає 36490 грн.

Також суд не погоджується з нарахованою відповідачу сумою неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 5000 грн зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Таким чином, нарахована первісним кредитором неустойка у розмірі 5000 грн підлягає списанню позивачем, як правонаступником кредитодавця.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в розмірі 10000 грн, підлягає задоволенню повністю, а також частково підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості за відсотками, а саме в розмірі 36490 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню.

Відтак, позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 39, 40).

Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 76,50 %, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 1853,14 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн суд враховує таке.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; ордер на надання правничої допомоги адвокатом Усенком М.І. від 02.07.2025; акт наданих послуг № Д/2913 від 19.09.2025 на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг до акту № Д/2913 від 19.09.2025 (а.с. 34-35).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Саме така правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Указані докази підтверджують факт понесення ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 8000 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно детального опису наданих послуг до акту № Д/2913 від 19.09.2025 адвокатом Усенком М.І. на виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 було проведено такі дії (надано послуги): усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором на що витрачено 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи на що витрачено 2 год.; погодження правової позиції клієнта у справі на що витрачено 30 хв.; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта на що витрачено 3 год. 30 хв., а вартість робіт склала 8000 грн (а.с. 35).

Дана справа відноситься до категорії малозначних, обсяг документів доданих до позовної заяви є незначним, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства.

Позовна заява складається з 4 аркушів, тому її складання, враховуючи професійну підготовку адвоката, який є фахівцем у галузі права, не становить складності.

До того ж, представництво інтересів позивача у судових засіданнях адвокат не здійснював.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 5000 грн.

Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (76,50%), що становить 3825 грн.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, тому відсутні підстави для розподілу таких витрат.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 101214478 від 23.04.2024 у розмірі 46490 (сорок шість тисяч чотириста дев`яносто) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) грн 14 коп., а також на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 3825 ( три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус, 28, м. Львів, 79018, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 15.12.2025.

Суддя О. О. Огієнко