Справа № 401/3043/25 ;
Провадження № 2/401/1599/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

16 вересня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року в розмірі 63 675,00 грн. та судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 3 028,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 червня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 563041663. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 4.7 кредитного договору. Підписавши даний договір, відповідач підтвердила, що ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та з його послугами і Правилами та умовами надання позики, що розміщені на офіційному сайті позикодавця. Дані правила є публічною пропозицією (офертою).

28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передає (відступає) ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" приймає належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 297 від 13 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року.

27 лютого 2025 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27 лютого 2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року на суму 63 675,00 грн., з яких: 17 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 750,00 грн. - неустойка.

З моменту отримання права вимоги, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

Оскільки відповідач всупереч умовам договору не виконує своїх зобов`язань щодо повернення коштів, сплати відсотків та неустойки, а після відступлення позивачу прав вимог не здійснила жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей ні на рахунок ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунок первісного кредитора, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. (а.с. 2-5)

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі, судовий розгляд призначено на 22 жовтня 2025 року (а.с. 51-52)

13 жовтня 2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, із запереченнями проти заявлених позовних вимог. На момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01, боргові зобов`язання відповідача за кредитним договором № 563041663 не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення Договору факторингу № 28/1118-01. Зазначає, що 08 червня 2024 року відповідач отримала перший транш у сумі 10 000,00 грн., а 23 червня 2024 року отримала другий транш у розмірі 7 500,00 грн.. Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Таким чином, розмір процентів за кредитним договором не може перевищувати 4 125,00 грн.: (10 000,00 грн. х 15 днів х 1 %) + (17 500,00 х 15 днів х 1 %) = 4 125,00 грн.. Крім того, Законом "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022, розділ Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахування неустойки в розмірі 8 750,00 грн. є незаконним, а заявлення його до стягнення - безпідставним. (а.с. 58-61)

20 жовтня 2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив із запереченнями проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву. Поданий відзив вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, крім того зауважує, що кредитний договір підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора у відповідності до норм Закону України "Про електронну комерцію" та ст. ст. 207, 628, 638, 640, 642, 1047 ЦК України. Крім того, відповідач не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог за договорами факторингу, тому відповідно до ст. 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Щодо тверджень представника відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" договором, щодо якого виник спір, з тих причин, що доступ до виписок по карткам має банк-емітент АТ КБ "ПриватБанк" та відповідач. (а.с. 66-85)

Судовий розгляд, призначений на 22 жовтня 2025 року, відкладено до 09 грудня 2025 року у зв?язку з відсутністю електроенергії (позапланове знеструмлення) та неможливістю фіксувати судове засідання технічними засобами. (а.с. 129-130)

Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 84)

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд розглядати справу без їх участі. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. (а.с. 61)

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 08 червня 2024 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 563041663. Відповідно до п. 2.1 договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту в розмірі 25 500,00 грн.. 08 червня 2025 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачу перший транш за договором в сумі 10 000,00 грн. (п. 2.3). Друга та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування (п. 2.4). Строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п. 3.1). Для суми кредиту отриманої за першим траншом та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 14 500,00 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів у розмірі 4 500,00 грн. і суму кредиту в розмірі 10 000,00 грн. (п. 8.4). Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 08 липня 2024 року (п. 7.1). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання (п. 11.1). (а.с. 6-7, 8-19)

На виконання умов договору кредитної лінії № 563041663 від 08 червня 2024 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало ОСОБА_1 : 08 червня 2024 року - кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення № c1595a31-a507-4ba8-a1e2-bedeca92f0f5; 23 червня 2024 року кредитні кошти в сумі 7 500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення № c4c9fe75-61e5-4966-a22c-5d8f969b4c11. (а.с. 20-21)

28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало ТОВ "Таліон Плюс" за плату, право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а.с. 86-97)

Відповідно до додаткових угод № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31 грудня 2023 року, до договору факторингу № 281118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало право грошової вимоги ТОВ "Таліон Плюс" до боржників вказаних у відповідних Реєстрах боржників. (а.с. 99-111)

Згідно із копією витягу з Реєстру боржників № 297 від 13 серпня 2024 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало ТОВ "Таліон Плюс" права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року на суму 41 887,50 грн., з яких: 17 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15 637,50 грн. - заборгованість за відсотками; 8 750,00 грн. - неустойка. (а.с. 112-114)

Із розрахунку заборгованості наданого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", станом на 13 серпня 2024 року, заборгованість відповідача за договором кредитної лінії № 563041663 від 08 червня 2024 року складає 41 887,50 грн., з яких: 17 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15 637,50 грн. - заборгованість за відсотками; 8 750,00 грн. - неустойка. (а.с. 24)

27 лютого 2025 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передало ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату, право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а.с. 115-124)

Згідно із копією витягу з Реєстру боржників № 2 від 27 лютого 2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ "Таліон Плюс" передало ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року на суму 63 675,00 грн., з яких: 17 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37 425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 8 750,00 грн. - неустойка. (а.с. 125)

З платіжної інструкції № 22465 від 03 березня 2025 року встановлено, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" сплатило ТОВ "Таліон Плюс" грошові кошти в розмірі 5 027 029,29 грн. за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року. (а.с. 126)

Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ "Таліон Плюс" станом на 27 лютого 2025 року, заборгованість відповідача за договором кредитної лінії № 563041663 від 08 червня 2024 року складає 63 675,00 грн., з яких: 17 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 425,00 грн. - заборгованість за відсотками; 8 750,00 грн. - неустойка. (а.с. 25)

Фінансова установа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів", , офіційно зареєстрована 27 грудня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, Розпорядженням № 691 від 23 березня 2017 року про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. (а.с. 35, 36, 37)

Фінансова установа Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", , офіційно зареєстрована 21 квітня 2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань. (а.с. 38, 39)

Відповідно до копії протоколу № 41 Загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" від 26 червня 2014 року, оформленого протоколом № 41 та наказу № ФК125-к від 02 липня 2014 року, Генеральним директором ТОВ "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" є ОСОБА_2 (а.с. 45, 46)

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис"за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 563041663 від 08 червня 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику.

Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 563041663 від 08 червня 2024 року, що укладений між первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 ..

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Судом встановлено, що на виконання вимог п. 2.4 договору, відповідач протягом строку дії договору отримала крім першого траншу 08 червня 2024 року в сумі 10 000,00 грн. також другий транш 23 червня 2024 року в сумі 7 500,00 грн., що підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 отримала від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредит у розмірі 17 500,00 грн., як визначено кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 рок, який в повному обсязі вчасно не повернула, а тому з неї на користь нового кредитора ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" належить стягнути заборгованість по основному боргу в сумі 17 500,00 грн..

Також, відповідно до розрахунку заборгованості від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (а.с. 24), у межах строку дії кредитного договору № 563041663 від 08 червня 2024 року, а саме за період з 08 червня 2024 року по 08 липня 2024 року, відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами в сумі 2 928,75 грн., які, відповідно, підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення заборгованості по сплаті процентів нарахованих понад строку кредитування після 08 липня 2024 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як зазначено вище, відповідно до п. 3.1 та п. 7.1 кредитного договору № 563041663 від 08 червня 2024 року, кредитна лінія відповідачу надавалася строком на 30 днів, тобто до 08 липня 2024 року.

Таким чином, у кредитора є право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, правові підстави для стягнення процентів, нарахованих після 08 липня 2024 року відсутні.

Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 8 750,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року в справі № 183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 8 750,00 грн слід відмовити.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року в розмірі 20 428,75 грн., яка складається з: 17 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2 928,75 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме 971,99 грн. (20 428,75 грн. х 100 / 63 675,00 грн. = 32,1 % х 3 028,00 грн. / 100 = 971,99 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за кредитним договором № 563041663 від 08 червня 2024 року в розмірі 20 428 (двадцять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 75 коп., з яких:

- 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 2 928 (дві тисячі дев`ятсот двадцять вісім) гривень 75 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у сумі 971 (дев`ятсот сімдесят одна) гривня 99 коп..

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відомості про сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , 01 липня 2014 року Світловодським РС УДМС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_3 , УНЗР 384, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова