Справа № Справа № 530/1016/25
Номер провадження 2/530/549/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря судового засідання Тараненко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа приватний нотаріус Москівець Станіслав Володимирович про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Опішнянської селищної ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа приватний нотаріус Москівець Станіслав Володимирович про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався, на те що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 . До складу спадщини, яка відкрилася на час його смерті, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1024 га., кадастровий №:00:033:0008, розташована в адміністративних межах Опішнянської селищної ради, Полтавського району, Полтавської області.Позивач перебував в родинних відносинах з померлим як його рідний брат. Спадщину прийняв своєчасно, у встановлений законодавством термін шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, як за Законом так і за Заповітом відсутні.

Під час звернення позивача до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, правоустановлюючим документом, який був наявним у позивача та посвідчував право власності спадкодавця на майно, був сертифікат на право на земельну частку (пай) серіїПЛ №0153083 виданий на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації №528 від 20 грудня 1996 року.

Вказаний сертифікат посвідчував право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарів землі. Яка перебуває в колективній власності КСП «Прогрес». Відповідно до схеми паювання земель вказаного господарства, вказана земельна ділянка на підставі відповідного розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації була виділена в натурі. За результатами проведеної приватним нотаріусом перевірки, встановлено той факт, що правовстановлюючим документам який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:0008 є Державний акт серії ПЛ №061247 виданий 24.09.2004 року а також розпорядження Зіньківської РДА №380 від 08.09.2004 року, про передачу у власність зазначеної земельної ділянки в тому числі ОСОБА_2 .. Разом з тим, нотаріусом під час розгляду правоустановлюючих документів в зазначеній спадковій справі, встановлено, що вказаний правоустановлюючий документ виданий після смерті його власника ОСОБА_2 , а згідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняються у момент її смерті. Таким чином, у разі смерті особи, набуття права власності на майно неможливе.

Зазначені обставини стали підставою для відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав позивача на зазначену земельну ділянку та позбавлення його можливості реалізувати своє право щодо оформлення спадкового майна.

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 травня 2025 року відкрите провадження у цій справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшли клопотання про залучення співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області та зміну предмету позову. Від сторони відповідача Опішнянської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву в якому вони у задоволенні позову просили відмовити. Від третьої особи приватного нотаріуса Москівця С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, про вирішенні позову покладається на розсуд суду.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2025 року задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача та зміну предмету позову, закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надіслав відзив на позовну заяву в якому вони у задоволенні позову просили відмовити. Від третьої особи приватного нотаріуса Москівця С.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, про вирішенні позову покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 2 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_2 (а.с. 7). До складу спадщини, яка відкрилася на час його смерті, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1024 га., кадастровий №:00:033:0008, розташована в адміністративних межах Опішнянської селищної ради, Полтавського району, Полтавської області (а.с.9-10).Позивач перебував в родинних відносинах з померлим як його рідний брат (а.с. 6). Позивач спадщину прийняв своєчасно, у встановлений законодавством термін шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини (а.с. 28). Інші спадкоємці, як за Законом так і за Заповітом відсутні (а.с. 35-37). Під звернення позивача до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, правоустановлюючим документом, який був наявним у позивача та посвідчував право власності спадкодавця на майно, був сертифікат на право на земельну частку (пай) серіїПЛ №0153083 виданий на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації №528 від 20 грудня 1996 року.

Вказаний сертифікат посвідчував право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Прогрес» (а.с. 9).

Відповідно до схеми паювання земель вказаного господарства, вказана земельна ділянка на підставі відповідного розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації була виділена в натурі (а.с. 10).

За результатами проведеної приватним нотаріусом перевірки, встановлено той факт, що правовстановлюючим документам який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:0008 є Державний акт серії ПЛ №061247 виданий 24.09.2004 року а також розпорядження Зіньківської РДА №380 від 08.09.2004 року, про передачу у власність зазначеної земельної ділянки в тому числі ОСОБА_2 ..

Разом з тим, нотаріусом під час розгляду правоустановлюючих документів в зазначеній спадковій справі, встановлено, що вказаний правоустановлюючий документ виданий після смерті його власника ОСОБА_2 , а згідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняються у момент її смерті. Таким чином, у разі смерті особи, набуття права власності на майно неможливе (а.с. 11).

Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Згідно з ст. 7 ЗУ «Про державний земельний кадастр», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні;

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» , державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр», поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 60, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Враховуючи той факт , що позивач спадщину прийняв своєчасно, у встановлений законодавством термін шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, як за Законом так і за Заповітом відсутні, під звернення позивача до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, правоустановлюючим документом, який був наявним у позивача та посвідчував право власності спадкодавця на майно, був сертифікат на право на земельну частку (пай) серіїПЛ №0153083 виданий на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації №528 від 20 грудня 1996 року. Вказаний сертифікат посвідчував право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Прогрес» та свідоцтво про право на спадщину відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серіїПЛ №0153083 було видане позивачу приватним нотаріусом Москівцем С.В., але враховуючи що Державний акт серії ПЛ №061247 виданий 24.09.2004 виданий вже після смерті спадкодавця - то такий Державний акт підлягає скасуванню , оскільки він перешкоджає позивачу оформити на своє ім"я спадкові документи в розумінні права власності на спадкову ділянку , оскільки вона вже сформована відповідно до Державного акту який був виданий на ім"я спадкодавця але вже після його смерті та має кадастровий номер - то позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання за ним права власності на земельну ділянку - належить задовольнити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа приватний нотаріус Москівець Станіслав Володимирович про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт серії ПЛ №061247 виданий 24.09.2004 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1024 га кадастровий номер №:00:033:0008, яка розташована на території опішнської селищної ради Полтавського району Полтавської області який був виданий на ім"я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 право власності на спадкове нерухоме майно земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1024 га, кадастровий номер №:00:033:0008, яка розташована на території Опішнської селищної ради Полтавського району Полтавської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. В. Ситник