Провадження № 2/643/7401/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 (відповідач), зареєстрований 05.09.2019 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 3805.

Ухвалою судді Салтівського районного суду міста Харкова від 23.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 08.11.2025 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , 2013 року народження, ОСОБА_4 , 2015 року народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08.12.2025 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Як вбачається з вказаних вище приписів ЦПК України, умовою прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним є їх взаємопов`язаність та доцільність спільного розгляду, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд констатує, що первісний позов виник з шлюбних правовідносин, які врегульовані Розділом ІІ Сімейного кодексу України (СК України).

Зустрічний позов виник з правовідносин, які виникають між батьками та дітьми і регулюються Розділом ІІІ СК України. Обов`язки батьків щодо утримання дітей не залежать від перебування або неперебування батьків у шлюбі.

Таким чином, первісний та зустрічний позов виникли з різних правовідносин. Задоволення зустрічного позову не впливатиме на вирішення первісного позову, адже обов`язок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утримувати їх дітей не залежить від факту перебування позивача та відповідача в шлюбі.

Крім того, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним призведе до необхідності переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а відтак до збільшення строків її розгляду та, відповідно, затягування строку вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Між тим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумні строки розгляду справи судом є однією з конституційних засад судочинства (п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Право позивача на розгляд справи протягом розумного строку гарантовано також нормами ЦПК України (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України своєчасність розгляду і вирішення цивільних справ є завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В п. 30 остаточного рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чернецький проти України» від 08.03.2017 року зазначено, що неспроможність національних органів влади здійснити процедуру розірвання шлюбу упродовж розумного строку порушувала за конкретних обставин питання за статтею 12 Конвенції (див. рішення у справі «В.К. проти Хорватії» (V.K. v. Croatia), заява № 38380/08, пункт 106, від 27 листопада 2012 року).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо недоцільності прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним та об`єднання вимог за ними в одне провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Ураховуючи наведене, суд повертає зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 .

Одночасно суд роз`яснює ОСОБА_2 , що вона не позбавлена права пред`явити позов про стягнення аліментів в загальному порядку або, виходячи із змісту зустрічного позову, звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, ОСОБА_2 подана заява про надання строку на примирення, згідно з якою вона просить надати строк для примирення тривалістю 6 місяців.

В обґрунтування ОСОБА_2 зазначила, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Крім того, сторони ведуть спільне господарство та спільний бюджет. Відповідач підтверджує, що між нею та позивачем дійсно бувають певні сварки та дрібні непорозуміння, але вона бажає зберегти сім`ю та намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом.

Вирішуючи вказане питання, суд керується таким.

Насамперед суд звертає увагу, що позивач у позові просив не надавати строк для примирення.

Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладеними в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Як вже зазначалось судом, суд зобов`язаний розглянути вимоги про розірвання шлюбу протягом розумного строку.

Ураховуючи наведене, надання строку для примирення може призвести до порушення права позивача на справедливий суд, невід`ємною складовою якого є право на розгляд справи протягом розумного строку.

Крім того, згідно з ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ст. 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права.

Згідно із ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, надання строку для примирення може призвести до порушення засад добровільності перебування позивача у шлюбі, до порушення права позивача на припинення шлюбних відносин та фактично означатиме примушування позивача до збереження шлюбних відносин з відповідачем, що матиме наслідком порушення права позивача на свободу і особисту недоторканість.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для надання відповідачу строку для примирення.

Одночасно з метою сприяння відповідачу в збереженні шлюбу суд вважає за можливе відкласти ухвалення рішення по суті позовних вимог на строк до 29.12.2025.

При цьому суд роз`яснює відповідачу, що у разі досягнення порозуміння між позивачем та відповідачем в питаннях збереження шлюбу, позивач має право до 29.12.2025 подати суду заяву про залишення позову про розірвання шлюбу без розгляду, заяву про відмову від позовних вимог або клопотання про надання строку для примирення, що буде свідчити про зміну позиції позивача та готовність зберегти шлюбні відносини.

Керуючись ст. 251, 253, 353-354, ЦПК України

УХВАЛИВ

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - повернути ОСОБА_2 .

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення відмовити.

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов