Провадження № 2/643/6294/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025

08 грудня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - Давидов В.О. звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 47 852,54 грн, з яких: вартість спожитої теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.11.2023 по 15.04.2025 в сумі 44 986,97 грн; абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 в сумі 704,41 грн; послуги ВБС за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 в сумі 2 161,16 грн. Також представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 на підставі Договору дарування, серія та номер 4076 від 26.12.2013 є власником нежитлових приміщень загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 . Зазначені нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Система опалення зазначеного приміщення є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення, актами готовності до опалювального періоду, а також відомостями обліку споживання теплової енергії. На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkоv.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений Договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Відсутність письмового договору між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» не є підставою для несплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Таким чином, з 01.12.2021 по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , власником яких є відповідач, укладений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830. Відповідач не сплачує рахунки, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.11.2023 по 15.04.2025 в сумі 44 986,97 грн. Також, абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 складає 704,41 грн, а послуги ВБС за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 складають 2 161,16 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 47 852,54 грн. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 47 852,54 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі Договору дарування, серія та номер 4076 від 26.12.2013 є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 74-1, 74-2, 74-4-:-74-6 в літ. «А-9», об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.15-16).

Зазначені нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Система опалення зазначеного приміщення є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

Позивач КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про включення опалення та відключення опалення, актами готовності до опалювального сезону. (а.с.21-25,44-48).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Із 01.12.2021 по зазначених вище нежитлових приміщеннях власником яких є відповідач, укладений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконується згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018.

Згідно із п. 5 Індивідуальних договорів, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Пунктом 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі «Правила») визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Пунктом 34 зазначених вище Правил встановлено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до положень п. 36 зазначених вище Правил, споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Положеннями п. 37 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідачу щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих позивачем послуг.

Відповідач будучи зобов`язаним своєчасно здійснювати оплату за отриманні послуги, припинив виконувати взяті на себе зобов`язання та не погашає заборгованість добровільно.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив.

У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань, заборгованість за вказані вище послуги складає на загальну суму 47 852,54 грн, з яких: вартість спожитої теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.11.2023 по 15.04.2025 в сумі 44 986,97 грн; абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 в сумі 704,41 грн; послуги ВБС за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням загальною площею 71,4 кв.м, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 за період з 01.07.2022 по 31.07.2025 в сумі 2 161,16 грн.

Розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком нарахувань абонентської плати та обслуговування ВБС, розрахунками нарахувань, відомостями обліку споживання теплової енергії. (а.с.26-43).

Відповідачу направлялося досудове повідомлення про сплату за спожиту теплову енергію, але таке повідомлення позивача залишилося невиконаним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже, з урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання на загальну суму 47 852,54 грн.

Далі, згідно зі статтею 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до платіжної інструкції № 16991 від 21.08.2025 при пред`явленні позовної заяви до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.7).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного вище та керуючись: ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 276 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_2 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , заборгованість за послуги теплопостачання на загальну суму 47 852 (сорок сім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 54 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_2 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова