СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1009/25
Провадження № 2-др/306/6/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2025 року м. Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Жиганської Н.М.
за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду №1 заяву представника позивача Новікової Інни Станіславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №306/1009/25за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.
У провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебувала справа (№306/1009/25, провадження №2/306/799/) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.
Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.10.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7000 ( сім тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди. У задоволенні вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 330 021 (триста тридцять тисяч двадцять одну гривню 00 коп.)грн. 00 коп. заподіяної майнової шкоди та витрат на проведення експертизи відмовлено за недоведеністю розміру заподіяної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 3028грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).
27.10.2025 року представник позивача ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву (вх.№8197) про ухвалення додаткового рішення у справі №306/1009/25. В обгрунтування доводів вказує, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені на 1,63% (7 000 / 430 021,45 х 100%), та відмовлено в задоволені 98,37% вимог. Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 має бути стягнено 98,37% понесених нею судових витрат. Також зазначає те, що у відзиві на позов зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат, що ОСОБА_1 очікує понести складає 12 000,00 грн. При цьому, згідно з п. 4.1. Договору №501 про надання правничої допомоги від 18 липня 2025 року, сторонами узгоджено погодинну оплату гонорару з розрахунку 1500,00 грн за 1 годину наданої правничої допомоги. Так, адвокатом Новіковою І.С. надано ОСОБА_1 наступну правничу допомогу: первинна усна консультація (0,5 год) - 750,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи (0,5 год) - 750,00 грн.; аналіз судової практики та формування правової позиції у справі (1 год) - 1500,00 грн.; підготовка відзиву, з урахуванням збору необхідних доказів (3 год) - 4500,00 грн.; представництво інтересів у судовому засіданні (1 год) - 1500,00 грн., а всього на суму 9000,00 грн. Враховуючи пропорційність покладення судових витрат, вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 8 853,30 грн (9000,00 х 98,37%).
05.11.2025 року представник відповідача Стегура Наталія Романівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 надала до суду заяви (вх.№8508, №8515) надала до суду заперечення на клопотання про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, в якій просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача Новікової І.С. в повному обсязі. В обгрунтуванні доводів вказує, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача ОСОБА_3 , надано копію договору № 501 про надання правничої допомоги. Відповідно до п.4.1 вказаного договору, відповідно до домовленостей сторін, розмір гонорару визначається погодинною оплатою з розрахунку 1500, 000 грн. за 1 годину надання правничої допомоги. Але представником відповідача до заяви про відшкодування понесених у зв`язку із розглядом справи витрат не було долучено жодних доказів, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджують оплату, наприклад: платіжне доручення, квитанції, або акти наданих послуг або інші документи, що підтверджують обсяг і вартість послуг.
Розгляд заяви призначено на 10:30 годину 08.12.2025 року.
Суд зазначає таке.
Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основними рішеннями, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або не вирішені всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати - правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, постанова від 14.11.2024 року, справа №161/629/23).
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додатковими судовими рішеннями є додаткові рішення, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання.
Судом встановлено, що при ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №306/1009/25 про стягнення на користь позивача з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №306/1009/25 в суді першої інстанції у розмірі 8853,30 грн. представник позивача Новікова І.С. подаладо Свалявського районного суду Закарпатської області 27.10.2025 року (суд ухвалив рішення 22.10.2025 року).
Заява про ухвалення додаткового рішення сформована в системі "Електронний суд" 27.10.2025 року о 08:25 годині.
Відповідно до ст.246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог).
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права).
Вартість наданих послуг адвокатом визначена у розмірі 8853,30 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; ч.4 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені".
На підтвердження витрат на правову допомогу суду додано договір про надання правничої допомоги №501 від 18.07.2025 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "НОВІКОВА ТА ПАРТНЕРИ", у якому п.4.1. обумовлена вартість послуг у розмірі 1500,00 грн за одну годину надання правничої допомоги; ордер на надання правничої допомоги серії АО №1192522 від 03.09.2025 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачені такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є компенсацією стороні, понесених нею витрат, що позивачем доведено факт надання правової допомоги по захисту інтересів ОСОБА_1 на суму 8853,30 грн., а тому суд доходить висновку, що заяву ОСОБА_3 необхідно задовольнити.
Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача Новікової Інни Станіславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №306/1009/25за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 8 853 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн 30 коп.
Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційній інстанції.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ: Н. М. Жиганська