Номер провадження 2/387/830/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №101364391 укладеного 22.03.2021 у розмірі 23000,00 грн..

Суд, ухвалою від 14.10.2025, за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 387/1531/25 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 25.11.2025.

21.11.2025, засобами поштового зв`язку до суду надійшла спільна заява сторін №101364391 від 18.11.2025 про затвердження мирової угоди, додатком до якої надано текст мирової угоди від 13.11.2025, що підписана директором ТОВ "Діджи Фінанс" Романенко МЕ. та Громик С.В. наступного змісту та на наступних умовах:

"1. Сторони визнають, що станом на день укладення цієї мирової угоди загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем в межах справи №387/1531/25 за кредитним договором №101364391 від 22.03.2021 складає в розмірі 23 000 грн. 00 коп., 2 422 грн. 40 коп. судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору та 5 000 грн. 00 коп. судових витрат, що складаються із витрат на правову допомогу.

2. Позивач підписанням цієї мирової угоди підтверджує погодження з її умовами та надає відповідачу право оплатити заборгованість на загальну суму 15 422 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок шляхом безготівкового переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, який зазначений у п. 14 цієї мирової угоди, із розстроченням платежу у порядку, передбаченому п. 3 цієї мирової угоди.

3. Відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість на загальну суму 15 422 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у наступному порядку та у такі строки:

- до 25 листопада 2025 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп.;

- до 25 грудня 2025 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп.;

- до 25 січня 2026 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп.;

- до 25 лютого 2026 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп.;

- до 25 березня 2026 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп.;

- до 25 квітня 2026 року - 2 570 (дві тисячі п`ятсот сімдесят) грн. 40 коп..

4. Позивач визнає, що в день повної оплати відповідачем грошових коштів, відповідно до п. 3 цієї мирової угоди, всі зобов`язання відповідача, що виникли на підставі кредитного договору №101364391 від 22.03.2021, припиняються у зв`язку із виконанням, проведеним належним чином, в тому числі зобов`язання щодо сплати основного боргу, відсотків за кредитом на будь-які інші грошові чи не грошові, майнові чи немайнові зобов`язання.

5. За умови виконання відповідачем п. 3 цієї мирової угоди, позивач підтверджує відсутність будь-яких вимог, майнових чи немайнових претензій до відповідача та зобов`язується у майбутньому не пред`являти будь-яких позовів до відповідача у зв`язку із відносинами, що виникли на підставі кредитного договору №101364391 від 22.03.2021...".

Позивач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. В заяві, що надійшла через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 07.11.2025, представник позивача Романюк С.С. просила про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому процесуальним законом порядку, а саме шляхом направлення за місцем реєстрації копії ухвали суду та судової повістки. Проте, поштове відправлення повернуто до суду без вручення з відміткою працівника відділення поштового зв`язку з наступного змісту: "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись зі змістом мирової угоди, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження мирової угоди, виходячи з наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у статті 207 ЦПК України.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Як встановлено судом, предметом позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за кредитним договором № 101364391 від 23.03.2021 в загальному розмірі 23 000,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 000,00 грн - заборгованість за відсотками.

Як зазначено вище, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок (зокрема зазначено, що сторони не мають жодних вимог щодо один одного) і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, тобто вона може бути укладена між позивачем (позивачами) і відповідачем (відповідачами), шляхом взаємних поступок між стороною позивача та відповідача.

Натомість, згідно поданої до суду мирової угоди від 13.11.2025 сторонами погоджено сплату відповідачкою на користь позивача заборгованості на загальну суму 15 422 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача з розстроченням платежу, згідно графіку, наведеного у п. 3 даної мирової угоди.

Таким чином з даної мирової угоди судом не встановлено остаточного врегулювання предмету спору в даній справі, позаяк не вирішеними залишаються вимоги щодо стягнення різниці між предметом спору (23000,00 грн) та предметом мирової угоди (15422,40 грн), що становить 7 577,60 грн. При цьому будь-яких заяв щодо заявленої до стягнення в позовній заяві та не врегульованої умовами мирової угоди суми від позивача до суду не надходило.

Суд констатує, що у відповідності до п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що умови мирової угоди від 13.11.2025 остаточно не вирішують спору, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди між сторонами необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.49, 207, 208, 255, 256, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви сторін № 101364391 від 18.11.2025 про затвердження мирової угоди, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 - відмовити.

Відкласти судове засідання у справі на 14 годину 30 хвилин 27 січня 2026 року, про що повідомити учасників справи.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО