Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заруби Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 18.07.2019 року в сумі 65 024,70 грн, яка складається: за тілом кредиту 5 000,00 грн; за нарахованими процентами 60 024,70 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору 2 422, 40 грн та витрат на правничу допомогу 16 000,00 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим що, 18.07.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № .

14.07.2021 року було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № . Відповідач не виконав умови кредитного договору № та в нього сформувалась заборгованість.

Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечують.

Стислий виклад відзиву:

Відповідач у своєму відзиві заперечує проти позовних вимог в повному обсязі обґрунтовуючи це наступними підставами:

1) Первісний кредитор коштів по договору не переказував, а тому в нього не виникли права кредитора і не перейшли від нього до позивача.

2) кредитний договір з додатками, надані позивачем суду у копіях текстів, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронному вигляді. Тобто відповідач заперечує факт укладення договору;

3) розрахунки не підтверджені доказами руху коштів, суперечать наданим текстам копій кредитного договору та вимогам спеціального законодавства і правовим висновкам Верховного Суду про заборону нарахування процентів після закінчення строку кредитування та односторонню зміну кредитором цих умов, ще й під час карантину та прострочення кредиторів;

4) 16 000,00 грн, які позивач вимагає як компенсацію витрат на правничу допомогу є витратами на ведення ним основної статутної господарської діяльності;

5) має місце недоведеність позовних вимог з точки зору процесуального права, а всі сумніви мають тлумачитись на захист прав споживача кредитних послуг.

Стислий виклад відповіді на відзив:

Детально ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважають його необґрунтованим, таким який не спростовує підстави, які зазначені в позовній заяві, та таким, який не підлягає взяттю до увагу, з огляду на наступне.

З приводу факту укладення договорів, позивач зазначає, що договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію». Факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, наявними в матеріалах справи. Крім того, Відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо. Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Вважають, що необхідність витребування оригіналів документів із врахуванням вищезазначеного відсутня.

Позивач, акцентує увагу, що відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснювались погашення за отриманими кредитними коштами. Внесення відповідачем грошових коштів на рахунок кредитодавця, є визнанням існування зобов`язань за Договором № від 18.07.2019 року, що, у свою чергу, фактично вказує на підтвердження волевиявлення відповідача на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати кошти.

Для спростування заперечень відповідача, разом з відповіддю на відзив подається клопотання про витребування доказів.

У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. А тому кредитодавцем у відповідності до домовленостей між сторонами, що викладені в даному кредитному договорі, Правилах надання фінансових кредитів (послуг), та інших документах, було правомірно нараховано заборгованість, в тому числі відсотки в межах дії даного Договору позики.

Повідомлення боржника здійснювалось первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів відступлення прав вимоги. законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку.

Щодо витрат на правничу допомогу, то позивач зазначає, що відповідач не наводить обґрунтування завищеної вартості послуг, заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.

Виходячи із викладеного у відповіді на відзив сторона позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Стислий виклад додаткових пояснень відповідача на відповідь на відзив:

15.09.2025 року відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зокрема підтримав позицію викладену у відзиві.

Стислий виклад додаткових пояснень позивача:

24.09.2025 року представник позивач надав додаткові пояснення, в яких зокрема підтримав позицію викладену у відповіді на відзив.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

19.08.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

03.09.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з клопотаннями про витребування доказів.

03.09.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

04.09.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу.

09.09.2025 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів та заперечення проти прийняття зустрічної позовної заяви.

15.09.2025 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення відповідача щодо клопотання про витребування доказів та додаткові пояснення.

24.09.2025 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення.

29.09.2025 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

30.09.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

01.10.2025 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

16.10.2025 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

28.10.2025 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення.

17.11.2025 року надійшла витребувана інформація з АТ «СЕНС БАНК».

Встановлені судом обставини:

18.07.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № .

Договір підписано шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 3w1q8z. Тобто договір був підписаний у відповідності до Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію».

Відповідно до договору відповідачу надавався кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Дія цього Договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку із закінченням строку дії Договору. Дія цього Договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами.

Мета отримання кредиту для власних потреб. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. Тип процентної ставки фіксована. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначався сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Згідно розрахунку заборгованості відповідачу надавалися 4 транші, а саме 18.07.2019 року в розмірі 1 400,00 грн, 08.08.2019 року в розмірі 2 800,0 грн, 30.08.2019 року в розмірі 3 000,00 грн, 06.12.2019 року в розмірі 3 000,00 грн. Як вбачається з розрахунку вбачається рух коштів та відповідачем дані транші були погашенні. Отже внесення відповідачем грошових коштів на рахунок кредитодавця, є вчининеням конклюдентних дії щодо визнання кредитного договору № від 18.07.2019 року, що, у свою чергу, фактично вказує на підтвердження волевиявлення Відповідача на укладення договору та погодження всіх умов договору.

16.01.2020 року відповідач звернувся із заявою-анкетою на отримання 5-го траншу кредиту в рамках кредитного договору від 18.07.2019 року.

Сторонами були підписані акцепт оферти та пропозиція згідно анкети-заявки № від 16.01.2020 року шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 7n9q3W, що був відправлений на номер телефону відповідача НОМЕР_1 та визначено наступні умови кредиту (траншу): розмір кредиту 5 000,00 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75 % в день; річна відсоткова ставка 638, 75 % річних; загальна вартість кредиту 2 625,00 грн.

Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит(транш) в розмірі 5 000,00 грн на банківську карту НОМЕР_2 , що була вказана відповідачем в анкеті-заявці від 16.01.2020 року, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до якого 16.01.2020 року було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. (5 транш) на картку № НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 4662789, призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту НОМЕР_3 .

17.11.2025 року згідно витребуваної інформації, АТ «СЕНС БАНК» повідомляє наступне: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є клієнт Банку. На його ім`я відкрито карту № НОМЕР_3 . Згідно виписки по особовому рахунку відповідача вбачається зарахування коштів в сумі 5 000,00 грн. Фінансовим номером ОСОБА_1 в період з 16.01.2020 року по 19.01.2020 року є НОМЕР_1 .

Тобто, встановлено факт того, що первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі.

14.07.2021 було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № .

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №.

Повідомлення боржника здійснювалось первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів відступлення прав вимоги.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач вносив платежі відносно 4-ьох кредитів (траншів), проте отримавши 5 кредит (транш) не виконав належним чином умови і в нього виникла заборгованість, що станом на 14.08.2025 року заборгованість відповідача складає 85 062,20 грн, що складається із тіло кредиту - 5000,00 грн; нараховані проценти на дату відступлення права вимоги 80 062,20 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 65 024,70 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 5 000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 60 024,70 грн.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19 викладені правові висновки щодо укладення договору в електронній формі.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Дослідивши всі матеріали справи, судом встановлено, що 18.07.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № , шляхом підписання електронним підписом.

Відповідачу надавався кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Згідно із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачеві надавали 4 кредити (транші), які були сплачені, тобто відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання кредитного договору № від 18.07.2019 року.

16.01.2020 року відповідач звернувся до ТОВ «Інфінанс» із заявою-анкетою на отримання 5-го траншу кредиту в рамках кредитного договору № від 18.07.2019 року в розмірі 5 000, 00 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75 % в день; загальна вартість кредиту 2 625,00 грн.

Відповідно до доказів первісний кредитор виконав свій обов`язок та надав відповідачу кредит (транш) в розмірі 5 000,00 грн, проте в свою чергу відповідач не виконав належним чином умови договору і в нього виникла заборгованість.

14.07.2021 було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № .

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що за наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з реєстрів боржників і прав вимог, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до нього. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 14.08.2025 року заборгованість відповідача складає 85 062,20 грн, що складається із тіло кредиту - 5000,00 грн; нараховані проценти на дату відступлення права вимоги 80 062,20 грн. Проте позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 65 024,70 грн, з яких: тілом кредиту 5 000,00 грн та відсотки 60 024,70 грн.

Однак, суд не погоджується із розрахованою позивачем сумою заборгованості за договором № від 18.07.2019 року та акцептом-оферти і пропозицією згідно анкети-заявки № від 16.01.2020 року.

Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем.

Оскільки відповідно до акцепту-оферти і пропозиції згідно анкети-заявки № від 16.01.2020 року відповідачу надано 5 кредит (транш) в загальному розмірі 5 000,00 грн, строк користування кредитом(траншом) 30 днів, процентна ставка 1,75 % в день; загальна вартість кредиту 2 625,00 грн.

Тобто саме сума платежу за розрахунковий період складає 7 625,00 грн. Отже, ТОВ «Інфінанс» та мало право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним користуванням траншу за 30 днів, тобто з 16.01.2020 року по 14.02.2020 року.

Наданий позивачем розрахунок з особового рахунку відповідача суперечить вищевказаним умовам договору позики.

Відповідач позовні вимоги не визнає, а тому відповідно не визнає факт укладення кредитного договору, факт переказу йому коштів на банківську карту та не надає жодних доказів, що ним була погашена заборгованість, договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Тобто, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення коштів не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, що набув права вимоги до боржника.

Отже, на думку суду, позов підлягає до часткового задоволення в загальному розмірі 7 625 грн, що складається із: тіло кредиту 5 000,00 грн, відсотки 2 625,00 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідно відмовити.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року з додатками; тарифи на послуги адвоката; заявка на надання юридичної допомоги № 817 від 01.08.2025 року; Витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія довіреності.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № від 03.06.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 7 625,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог (11,73 %), а саме судового збору 284,15 грн та витрат на правничу допомогу 1 876, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором № від 18.07.2019 року у розмірі 7 625 (сім тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що складається: тіло кредиту 5 000,00 грн; відсотки 2 625,00 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) судові витрати в розмірі 2 160 (дві тисячі сто шістдесят) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок, що складаються із судового збору 284,15 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 1 876,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2025 року.

Суддя: Є. П. Тептюк