УХВАЛА

11 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 674/554/25

провадження № 61-14952ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянувши касаційну скаргуГоловного управління Національної поліції в Хмельницькій області на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 11 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У квітні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом, вказувала, що постановою поліцейського офіцера Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 19 жовтня 2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року у справі № 674/1691/24 за її позовом до ГУНП в Хмельницькій області у скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення

ЕНА № 3300002 від 19 жовтня 2024 року за частиною другою статті 122 КУпАП відмовлено.

Проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2024 року скасовано, постанову про адміністративне правопорушення скасовано та закрито провадження у справі.

ОСОБА_1 у позові зазначала, що скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення свідчить про незаконність дій посадових осіб, які ініціювали розгляд справи про адміністративне правопорушення та притягнення позивачки до відповідальності. Внаслідок незаконного складення відносно неї постанови від 19 жовтня 2024 року та протиправного обвинувачення їй було завдано моральну шкоду.

Враховуючи наведене, позивачка просила відшкодувати з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

2. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою від 11 вересня 2025 року Хмельницький апеляційний суд задовольнив частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 липня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Позов задовольнив частково та стягнув з держави Україна на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн відшкодування завданої моральної шкоди.

У решті позову відмовив.

Узагальнені доводи касаційної скарги

4. 28 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області через представника Файчука А. С. звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 вересня 2025 року.

5. Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області просив скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції у частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

6. Звертаючись з цією касаційною скаргою, заявник послався на те, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17.

Позиція Верховного Суду

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до

ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

10. Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбаченим за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

11. Верховний Суд як суд касаційної інстанції з перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.

12. Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

13. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

14. Предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади, у розмірі 20 000,00 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 028,00 грн * 30 = 90 840,00 грн) на 2025 рік.

15. Відтак, справа є малозначною, а постанова Хмельницького апеляційного суду від 11 вересня 2025 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

16. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

17. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

18. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

19. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

21. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

22. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

23. З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі (ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), яке не підлягає касаційному оскарженню, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у цій справі.

24. Так як судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, то Верховний Суд не вирішує питання про поновлення строку.

25. Оскільки постанова Хмельницького апеляційного суду від 11 вересня

2025 року не підлягає касаційному оскарженню, то питання щодо поновлення строку на її касаційне оскарження Верховним Судом не вирішується.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19,

пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара