ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2025 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

08.12.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивними вимогами, згідно яких, просить суд, зокрема: стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 протиправними діями які встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/22747/25 від 18.09.2025 грошові кошт у розмірі 70 000 гривень.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 175,177 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має цивільнуу процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.175,176,177 ЦПК України; належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених ЦПК України.

Предметом позову у цивільній справі є стягнення з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 протиправними діями, які встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/22747/25 від 18.09.2025 грошових коштів у розмірі 70 000 гривень.

Отже, позивач вказав (визначив) відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

За теоретичним визначенням відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача -належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

З огляду на зазначене, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Пунктом 7 Положення №154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м.Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В силу вимог пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом Київського обасного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та може бути належним відповідачем у спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята начальником цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21.

Проте, у даному випадку, позивач просить суд стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 протиправними діями які встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/22747/25 від 18.09.2025 грошові кошт у розмірі 70 000 гривень.

При цьому, як вбачається зі змісту позову позивач вважає, що відшкодування шкоди у таких випадках проводиться за рахунок коштів державного бюджету України і посилається на ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідачами у справах про відшкодування моральної шкоди завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду є держава в особі певного органу державної влади.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у даному випадку не є зобов`язаними за вимогою позивача особами.

Суд, з урахуванням позовних вимог та предмету спору вважає за можливе вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача у частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 протиправними діями, які встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/22747/25 від 18.09.2025 грошових коштів у розмірі 70 000 гривень.

Держава в особі Міністерства оборони України (або іншого уповноваженого органу, Державного казначейства України) є належним відповідачем у справі про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю) ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки РТЦК є органом військового управління, підпорядкованим Міноборони, і шкода відшкодовується за рахунок держави в особі уповноважених органів, якщо діями їхніх працівників завдано шкоди.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення недоліків позовної заяви у частині встановлення належності відповідача, вирішити питання про відкриття провадження у справі без порушенням правил підсудності справи неможливо, тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Леся КОВАЛЕВСЬКА