Провадження 2-о/465/392/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2025 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Безпяткової Р.О.

за участі:

заявника ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах постраждалої дитини ОСОБА_2

представника заявника - ОСОБА_3

заінтересована особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась в особі свого представника через систему «Електронний суд» з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 на строк до 6 місяців, яким встановити заходи обмеження її прав, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та постраждалою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та постраждалої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк дії обмежувального припису.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька заявниці ОСОБА_4 .

Заявник та заінтересована особа та її онуки, а саме неповнолітня ОСОБА_2 та повнолітній ОСОБА_5 проживають всі разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Власниками житлового приміщення є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Упродовж тривалого часу ОСОБА_4 систематично чинить домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , та своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 психологічного, фізичного та економічного характеру.

?? ОСОБА_6 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, видавались термінові заборонні приписи, було винесено судом ряд постанов. ОСОБА_4 неодноразово застосовувала до заявника фізичну силу.

??Не дивлячись на численні постанови суду та необхідність проходження ОСОБА_4 програми для кривдників, остання не реагує на притягнення її до відповідальності, не бажає змінювати свою поведінку та продовжує вчиняти домашнє насильство щодо заявника, свідком якого є її малолітня донька.

??Заявник неодноразово зверталась до служби у справах дітей з метою перевірки умов проживання онуки, оскільки ОСОБА_4 утримує онуку вдома, перевела на дистанційне/сімейне навчання, закриває у кімнаті, не даючи можливості їй спілкуватись із однолітками та розвиватись, утримує онуку у стані постійної психологічної напруги. Також створює нестерпні умови проживання у одному приміщенні за вищевказаною адресою та травмує фізично і психологічно заявника та вразливу психіку онуки.

Свідком насильства також є повнолітній син онук заявника ОСОБА_5

??Відтак, у зв?язку із постійним вчиненням щодо ОСОБА_1 та щодо онуки домашнього насильства, заявник не має змоги зайти у власне житло у зв?язку із періодичним блокуванням доступу ОСОБА_4 до житла, знищенням нею її майна та продажу її майна. Я постійно побоююсь за власне життя та перебуваю у пригніченому стані, маючи проблеми із фізичним здоров?ям.

??Неодноразові звернення заявника до служби у справах дітей для захисту онуки не дали результатів.

??До ОСОБА_4 неодноразово звертались представники служб та правоохоронних органів та проводили бесіди, натомість її поведінка погіршується та вона ігнорує прохання та вимоги змінити поведінку щодо ОСОБА_1 та її онуки.

?? ОСОБА_1 не має іншого житла та майна та не може собі дозволити переселитись, окрім того заявника турбує подальша доля онуки, оскільки така поведінка ОСОБА_4 є не найкращим прикладом для дитини, психіка якої формується.

??Зокрема насилля полягає у тому, що ОСОБА_4 вчиняє скандали в присутності онуки, ображає заявника нецензурною лайкою, погрожує застосуванням фізичного насильства та застосовує таке. Також постійно присутні словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування. Усі ці дії постійно викликають у заявника побоювання за свою безпеку та онуки, спричиняють їй невимовну емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали уже непоправиму шкоду її психічному здоров?ю. Також донька не дає доступу до житла, власником якого ОСОБА_1 є та нищить або виносить з дому її майно.

??Вказані дії доньки мають систематичний та довготривалий характер. У зв?язку із чим заявник неодноразово зверталась до органів поліції, викликала їх додому по факту насилля і за результатами яких, відносно заінтересованої особи кривдниці було винесено термінові заборонні приписи, а також судами винесено постанови про притягнення доньки до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та невиконання ТЗП.

??Доказом того, що донька, щодо дій якої вину доведено, не бажає змінити поведінку, є подані нею заяви про видачу заборонних приписів щодо заявника, оскарження ТЗП, постанов суду. При поданні таких заяв, відсутні будь-які докази, що вказує на те що остання не реалізовує своє право та вона не є скривджена, а те що вона вчиняє такі дії у відповідь на притягнення її до відповідальності. Тобто фактично звинувачує заявника у домашньому насильстві, чим завдає останній моральних страждань.

??Натомість на зауваження, неодноразово здійснені працівниками поліції, бесіди профілактичного характеру, винесені термінові заборонні приписи, численні судові провадження, постанови суду про притягнення кривдниці до адміністративної відповідальності, донька не реагує та продовжує свою протиправну діяльність щодо заявника та її онуки.

У даній ситуації кривдник є фізично здоровою та може працювати та тимчасово орендувати житло, більше того за відсутності офіційного заробітку кривдниця прекрасно себе почуває та має достатній дохід для забезпечення себе їжею та одягом.

Відсутність офіційного доходу та доказів наявності іншого житла не можуть слугувати перешкодою та так званим імунітетом для незастосування до кривдниці тимчасового обмеження пряв.

??Оскільки є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявника та її онуки, ризики є реальними та підтверджуються наданими нею доказами - для забезпечення ефективного захисту до кривдника дієвим є застосування обмежувального припису із покладенням на неї обов?язків, передбачених ч.2 ст 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема і заборона кривднику перебувати в місці проживання заявника та її онуки, що не буде порушувати право на володіння майном, оскільки саме поведінка ОСОБА_4 надає право суду обрати пріоритетність між правом власності та безпекою заявника і безпекою її онуки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 ЗУ «Про запобіганню та протидії домашнього насильства» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Отже, ОСОБА_1 як законний представник (батько онуки перебуває за межами України), має право звернутись до суду з заявою про видачу обмежувального припису і в інтересах онуки. Враховуючи викладене, просить заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі . Призначено судове засідання.

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 пояснила, що відносно неї постійно чиниться ОСОБА_4 домашнє насилля, у зв`язку з чим видавалися термінові приписи, винесено ряд постанов. Крім того ОСОБА_4 чинить домашнє насильство при своїй неповнолітній доньці.

Представник заявника в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_1 , та чинить відносно своєї матері домашнє насильство. ОСОБА_4 не реагує на притягнення її до відповідальності, не проходить програму для кривдників. Влаштовує сварки при своїй неповнолітній донці. Ігнорує прохання та вимоги змінити свою поведінку. Відносно ОСОБА_4 винесено ряд постанов, якими притягнуто її до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 стверджує, що ОСОБА_1 чинить відносно неї домашнє насильство проте жодної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, жодного обмежувального припису судом не винесено.

Заінтересована особа ОСОБА_4 повідомила, що саме ОСОБА_1 відносно неї чинить домашнє насильство, не дає спокійно проживати в одній квартирні, постійно влаштовує сварки, створює наклепи, подає неправдиві свідчення в органи поліції.

За клопотанням заявника судом допитано свідка ОСОБА_7 який є дільничним, та пояснив, що ОСОБА_4 дійсно чинить домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 , проте чи чинить ОСОБА_4 домашнє насильство відносно своєї доньки неповнолітньої ОСОБА_2 йому не відомо.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_8 є донькою заявника ОСОБА_1 , даний факт не оспорюється сторонами.

Також заінтересована особа ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.03.2012)

Згідно довідки від 05.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2025 ОСОБА_1 зверталась до ВП «Лікарня Святого Луки» до лікаря-нерохірурга, яким, зокрема, встановлено зі слів, біля 17.40 вдома отримала від доньки удар долонею в тім`яно-потиличну ділянку, при цьому не впала, свідомість не втрачала, блювоти не було, обставини травми пам`ятає. Свідомість ясна, орієнтована.

28.09.2025 ОСОБА_1 зверталась до КНП «5-А міська клінічна поліклініка м. Львова» до лікаря ортопеда травматолога, яким встановлено діагноз забій м`яких тканин, підшкірна гематома с/З лівої гомілки. Зі слів пацієнта травму отримано 28.09.в 11.10 дома побила донька.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2025 (справа №465/7433/25) у задоволенні заяви ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про видачу термінового обмежувального припису відмовлено.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2025 (справа №465/7329/25) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173 - 2 і ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі шітдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривнь в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Направлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, що за адресою: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 21.07.2025 (справа №465/4451/25) адміністративні справи №465/4451/25 (провадження №3/465/2137/25), № 465/5619/25 (провадження №3/465/2521/25) про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження, справі присвоїти №465/4451/25 (провадження №3/465/2137/25).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесять) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 12.08.2025 (справа №465/4688/25) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 і ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 14.10.2025 (справа №465/5964/25) справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 КУпАП, (справа № 465/5964/25, провадження № 3/465/2688/25), (справа № 465/5963/25, провадження № 3/465/2687/25) об`єднано в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи - № 465/5964/25, номер провадження - № 3/465/2688/25.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 гривень 60 копійок судового збору.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.11.2025 апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

03.09.2025 відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №479834 за ч.3 ст. 173-8 КУпАП, а саме ОСОБА_4 03.09.2025 близько 19.15 год за адресою: АДРЕСА_1 порушила умови діючого ТЗПСК серії АА 611130від 31.08.2025 терміном на 9 діб, а саме словесно ображала, погрожувала ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів, та ОСОБА_4 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 та ст. 173-8 ч. 2 КУпАП та виносився терміновий заборонний припис строком на 9 діб.

Крім того судом не встановлено, що ОСОБА_1 чинить відносно ОСОБА_4 домашнє насильство, оскільки жодної постанови щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності чи іншої відповідальності матеріали справи не містять.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою13розділуIV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст.350-2ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти, батьки (мати, батько) і дитина (діти) , дід (баба) та онук (онука).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 ЗУ «Про запобіганню та протидії домашнього насильства» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявників домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 3, 7, 14, 17 ч. 1ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 2, 3 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

З заяви та доданих до неї документів вбачається наявність конфлікту між заінтересованою особою та заявницею. Стосунки між сторонами напружені та конфліктні.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, наявні в матеріалах справи докази, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , проте в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 чинить домашнє насильство відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд приходить до часткового задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-4 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 268,350-1-350-6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах дитини ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком 6 (шість) місяців, встановивши наступні заходи тимчасового обмеження її прав, а саме:

заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2025.

Суддя Мартьянова С.М.