У Х В А Л А

"10" грудня 2025 р.

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

ОСОБА_2 ,

Богунський відділ Державної міграційної служби України в м. Житомирі,

про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у порядку окремого провадження, у якій просить встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась у місті Клин, Московської області, рф. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Клин Московської області, рф. Згідно з первинним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Клинським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області 01.08.2012, відомості про батька дитини були відсутні (у відповідній графі стояв прочерк). ОСОБА_2 є батьком дитини та громадянином України. У 2024 році заявник з чоловіком, перебуваючи у шлюбі, подали спільну заяву про встановлення батьківства до консульства рф в місті Кишинів, Республіка Молдова. На підставі цієї заяви було видане свідоцтво про встановлення батьківства від 07.11.2025, а також нове свідоцтво про народження дитини від 07.11.2025, де батьком дитини вказаний ОСОБА_2 . Зазначені документи (свідоцтво про народження та свідоцтво про встановлення батьківства) отримані у вигляді дублікатів у листопаді 2025 року, містять апостиль та перекладені на українську мову. Вони звернулись до Управління Державної міграційної служби України у м. Житомирі для оформлення набуття громадянства України дочкою ОСОБА_3 . Однак, співробітники ГМСУ вимагають надання рішення українського суду про встановлення факту батьківства, посилаючись на те, що батьківство було встановлено після народження дитини та за межами України, і вимагає судового підтвердження в Україні для цілей набуття громадянства. Встановлення даного юридичного факту необхідне для реалізації дитиною її права на набуття громадянства України внаслідок визнання батьківства громадянином України, відповідно до статті 15 Закону України «Про громадянство України», що має важливе правове значення.

Визначаючись з питанням відкриття провадження у даній справі, суддя бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали заяви суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у цій справі слід відмовити, з огляду на таке.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Приписами ч. 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.130 СК України справи про встановлення факту батьківства, розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно з абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Якщо батько дитини помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства проводиться у порядку окремого провадження. Якщо імовірний батько дитини живий, то встановлення батьківства розглядається у позовному провадженні.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №373/2257/18, твід 15.04.2024 у справі №361/2653/15-ц.

З аналізу наведених законодавчих норм, за відсутності запису про смерть ймовірного батька, суд приходить висновку, що заявник, яка бажає, щоб батьком її дитини було визнано особу, про яку немає відомостей про її смерть, повинна звернутись до суду з позовом про визнання батьківства, а не із заявою про встановлення факту батьківства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, наведені приписи законодавства та встановлені їм відповідні правовідносини, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства не підлягає розгляду як в порядку цивільного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду, оскільки звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства особи, яка є живою, чинним законодавством не передбачене, у зв`язку з чим у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

При цьому, суд враховує, що права заявника не обмежуються внаслідок відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заявник має право звернутись до суду з позовною заявою у загальному порядку.

Керуючись статтями 186, 260, 293, 294, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Богунський відділ Держаної міграційної служби України в м. Житомирі, про встановлення факту батьківства - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутись до суду з позовною заявою у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова