справа №176/3194/25
провадження №2-о/176/105/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган місцевого самоврядування в особі Добропільської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 та по день смерті останньої.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Донецьк Донецької області.

Заявник вказує, що з 10 квітня 2019 року по 06 жовтня 2024 року зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У березня 2019 року в місті Добропілля заявник познайомився з ОСОБА_2 . Вони товаришували та заявник допомогав їй по господарству.

ОСОБА_1 звертає увагу, що з 01 грудня 2019 року вони з ОСОБА_2 почали проживати за місцем його реєстрації.

У зв`язку з погіршенням ситуації в регіоні вони прийняли рішення переїхати до міста Жовті Води Дніпропетровської області та з 07 жовтня 2024 року по день смерті ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщені особи проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що 28 травня 2025 року по теперішній час він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_4 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 лютого 2006 року.

Будучи єдиним спадкоємцем, який би міг прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Водолазької Т.Ф. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, однак отримав відмову, оскільки не надав документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлою.

Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно йому для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило заявника звернутися до суду.

Ухвалою судді від 19 серпня 2025 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявник не з`явився. При цьому, надав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі. Заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Заінтересована особа Орган місцевого самоврядування в особі Добропільської міської ради належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви в судове засідання свого представника не направив. Заяву про розгляд справи без участі свого представника не надав. Заперечень стосовно задоволення заявлених вимог до суду не надходило.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради 22 січня 2025 року, та Довідкою про причину смерті від 22.01.2025 року.

За життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 лютого 2006 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно - квартиру АДРЕСА_4 .

Будучи єдиним спадкоємцем, який би міг прийняти спадщину, 28 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Водолазької Т.Ф. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надав належним чином оформлені документи, що підтверджують належність його до кола спадкоємців померлої ОСОБА_2 .

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщених осіб в АДРЕСА_5 , підтверджується Довідками від 07.10.2024 року № 1217- та від 07.10.2024 року № 1217-.

Квитанціями до платіжної інструкції підтверджується сплата ОСОБА_1 комунальних послуг за майном померлої ОСОБА_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Окрім того, заявник займався похованням ОСОБА_2 , що підтверджується договором - замовленням №б/н на організацію та проведення поховання від 22 січня 2025 року.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів».

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент її смерті.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган місцевого самоврядування в особі Добропільської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не меньше як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 01 грудня 2019 року по день її смерті.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА