Єдиний унікальний номер 341/1690/25
Номер провадження 2/341/923/25
10 грудня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретаря Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1798801 від 28.09.2024 року у розмірі 21 834,99 грн, а також понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
Позов обґрунтований тим, що 28.09.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1798801 шляхом обміну електронними повідомленнями, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% у день. 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1798801. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 21 834,99, з яких: 4 999,99 - грн заборгованість за тілом кредиту, 8 550,00 грн - заборгованість за відсотками, 8 285,00 грн заборгованість за пенею. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2025 року відкрито спрощене провадження по справі.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2025 року судове засідання відкладено.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку про виклик до суду. Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 28 вересня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1798801, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів кожні 30 днів за стандартною процентною ставкою 1 % в день та яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. /а.с.9-13/.
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» /а.с.30/.
У кредитному договорі, паспорті споживчого кредиту, додатку № 1 до договору позичальником зазначений ОСОБА_1 і вказано, що ці документи підписані ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором /а.с.13,14 зворотній бік, 16/.
31 березня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25. Відповідно до умов якого, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором/а.с.31-37/.
З кредитного договору № 1798801 від 28 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 включено до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 року, про що свідчить витягу з цього реєстру /а.с.45/.
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором № 1798801 від 28 вересня 2024 року, згідно розрахунку позивача, становить 21 834,99 грн, з яких: 4 999,99 - грн заборгованість за тілом кредиту, 8 550,00 грн -заборгованість за відсотками, 8 285,00 грн заборгованість за пенею /а.с.27-29/
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 1798801 в розмірі 4 999,99 грн, за відсотками в розмірі 8 550,00 грн.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Водночас, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в частині стягнення пені в розмірі 8 285,00 грн задоволенню не підлягають в силу пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, якими встановлено звільнення від такого обов`язку позичальників під час воєнного стану.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором № 1798801 в розмірі 13 549,99 грн, з яких: 4 999,99 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 8 550,00 грн сума заборгованості за процентами.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Оскільки позов ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 503,25 грн, виходячи з розрахунку: 13 549,99 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) /21 834,99 грн (розмір заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 10.12.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА