Провадження № 22-ц/811/2142/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 5501824 від 07.02.2022 року в розмірі 92 162,5 грн, з яких 25 000 грн - заборгованість за кредитом; 67 162,5 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 07.02.2022 року по 17.09.2024 року (включно), та понесені судові витрати.

03 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - Науменко І.В. подала до суду заяву про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що ОСОБА_1 мобілізований та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2025 року.

Оскаржуваною ухвалою провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції».

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкової ухвали та як наслідок порушення права позивача на вирішення спору з дотримання розумних строків.

Апелянт зазначив, що відповідно до змісту оскаржуваної ухвали відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою командира ВЧ НОМЕР_1 від 10.04.2025 року. Однак, зазначена довідка не є належним доказом на підтвердження встановлених судом обставин, оскільки така подана відповідачем у вигляді копії, роздрукованої з поштового сервісу, у зв`язку з чим не відповідає вимогам до електронного документу, встановленим законом. Вважає, що сам факт введення воєнного стану та формальне перебування сторони у складі ЗСУ за відсутності належних доказів переведення структурного елементу ЗСУ, в складі якого перебуває заявник, на воєнний стан, є недостатньою підставою для зупинення провадження у справі. При цьому, матеріали справи не містять достатніх доказів, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Крім того, враховуючи, що інтереси відповідача представляє адвокат, особиста участь відповідача у розгляді справи є не обов`язковою.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, ТзОВ «Українські фінансові операції» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 5501824 від 07.02.2022 року в розмірі 92 162,5 грн, з яких 25 000 грн - заборгованість за кредитом; 67 162,5 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 07.02.2022 року по 17.09.2024 року (включно), та понесені судові витрати.

03 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача у складі Збройних Сил України, на підтвердження чого надав довідкукомандира в/ч НОМЕР_1 від 10.04.2025 року, згідно якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, то відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2025 року в справі № 754/947/22, згідно якої факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, та за відсутності його беззастережної волі щодо продовження розгляду справи є підставою для зупинення провадження у справі. З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них. З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку про наявність підстав для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, викладених, зокрема у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, згідно яких вирішення питання про зупинення провадження у справі було пов`язане з необхідність з`ясування факту перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан.

Враховуючи наведене та те, що відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України зупинення провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України є обов`язком суду, а не правом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріалами справи, а саме довідкою командира в/ч НОМЕР_1 від 10.04.2025 року, доведено проходження ОСОБА_1 військової служби у складі Збройних Сил України, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.11.2025 року у справі № 754/947/22, є належними та достатніми доказами на підтвердження статусу відповідача як військовослужбовця для застосування судом п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України та зупинення провадження у справі. При цьому, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 05 грудня 2025 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра