Справа № 646/9153/15-ц
Провадження № 6/646/272/2025
У Х В А Л А

08.12.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Серпутько Д.Є.,

за участі секретаря судового засідання Соболь Ю.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», первісний стягувач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа: ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ», Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, та видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», первісний стягувач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа, що не заявляє самостійних вимог: ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ», Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій заявник просить суд:

-замінити вибулого Стягувача: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на Правонаступника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС» (КОД , юридична адреса: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1) у виконавчому листі: № 646/9153/15-ц за позовом ТОВ «Вердикт Капітал», до Боржника - ОСОБА_1 ;

-видати дублікат виконавчого листа № 646/9153/15-ц за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕБТ ФОРС», щодо Боржника - ОСОБА_1 .

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 04.11.2025 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися.

Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі за наявними у справі доказами.

Представник Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАМПСІС ЛІГАЛ» повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Боржник ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, у тому числі шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова у справі № 646/9153/15-ц від 22.09.2015 року задоволено позовні вимоги АТ Банк «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500496324.

26.10.2021 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/9153/15-ц, було замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) АТ «Альфа-Банк» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

09.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» було укладено Договір № 09-03/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ», а ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, включно з Кредитним договором № 500496324.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Попереднього кредитора до боржників, надалі за текстом Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Попередньому кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором».

Відповідно до п. 5.2 Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).».

У відповідності до пунктів 5.6.2 та 7.2 Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.2023 Сторони в підтвердження виконання п. 7.1 договору уклали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України.

12.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, включно з Кредитним договором № 500496324.

У відповідності до п. 2.1 Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги: «За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Попередньому кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Попереднього кредитора до боржників, надалі за текстом Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Попередньому кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором».

Відповідно до п. 5.2 Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги: «Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).».

На виконання п. 7.1 Договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12.05.2023 року ТОВ «ДЕБТ ФОРС» проведено оплату відповідно до платіжної інструкції, яку додає заявник.

Крім того, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.04.2023 ТОВ "Вердикт Капітал" відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа з підстав того, що ТОВ "Вердикт Капітал" не надано підтверджень поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та факт втрати виконавчого листа.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Як передбачено ст. 517 ЦК первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як передбачено статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з норм чинного законодавства, зокрема, пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. По своїй суті, правонаступництво можливе на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (виконавчого листа), тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/3411/14, відповідно до частини першої статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Також, відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425).

Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10).

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні це періоди часу, у межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону).

При цьому, встановлено, що видача судом виконавчого листа щодо боржника, коли діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, яка втратила чинність 05.01.2017, відповідно до Закону від 02.06.2016. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 цього Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше непередбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, -з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Слід звернути увагу заявника на те, що із заявою про заміну сторони стягувача і видачу дубліката виконавчого документу, заявник звернувся до суду лише 03.11.2025, тобто значно пізніше після закінчення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Що стосується вимог заявника про видачу дублікату виконавчого листа щодо боржника, то слід зазначити таке:

відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Як вже зазначалось вище, відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З огляду на досліджені докази у справі, які надані заявником, відсутні відкриті виконавчі провадження щодо боржника. Водночас, як вбачається із заяви, заявник не просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому, враховуючи наведене, суд не може безпідставно та за власною ініціативою поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд, а з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду без поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання наявні перешкоди для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документу.

Таким чином, встановивши, що у матеріалах відсутні докази на підтвердження доводів заяви про втрату виконавчого документу № 646/9153/15-ц щодо боржника ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для видачі його дублікату.

Враховуючи правові позиції, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10, зважаючи на те, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, суд не вбачає і підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони стягувача у цьому виконавчому документі.

Таким чином, суд за результатами розгляду справи дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 433, 442, пп. 17.4 п. 17 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», первісний стягувач ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа: ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ», Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, та видачу дубліката виконавчого документа, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ст. 261, ст. 354 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Є. Серпутько