Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2480/25
Провадження № 2/945/1949/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

10 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що в них з відповідачем різні погляди на життя та несумісність характерів, також подружжя проживає окремо один від одного та спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач просив залишити йому прізвище ОСОБА_4 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому 01 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 направив на електрону адресу суду клопотання, відповідно до якого позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, розгляд справи просив проводити без його з позивачем участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, при цьому 03 грудня 2025 року подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

17 лютого 2021 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

У подружжя є донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповіддю на запит щодо актового запису про народження зі за стосунку «Дія» серії НОМЕР_2 (а. с. 23).

Через різні погляди на шлюб і сім`ю, відсутність взаєморозуміння, почуття любові один до одного, сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Спільне господарство подружжям не ведеться.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, частиною 1 статті 24 СК України визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними є неможливим, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої доньки. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 605 грн 60 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, частинами 1, 4 ст. 206, статтями 258, 259, 264, 265 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської область, Україна та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою селища Весняне, Миколаївського району, Миколаївської області, Україна, зареєстрований Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 13 від 17 лютого 2021 року розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища Весняне, Миколаївського району, Миколаївської областіна користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської область 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 , при поданні позову за Квитанцією ID: 2522-8342-6346-8704 від 31 жовтня 2025 року, що складає 605 грн 60 коп.

Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської область з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 , при поданні позову за Квитанцією ID: 2522-8342-6346-8704 від 31 жовтня 2025 року, що складає 605 грн. 60 коп.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 .

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка селища Весняне, Миколаївського району, Миколаївської області; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт № НОМЕР_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Олена ЛОПІНА